ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 175/4519/19 (2-а/175/79/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року (суддя 1-ї Озерянська Ж.М.) у справі №175/4519/19 (2-а/175/79/19) за позовом   ОСОБА_1  до  Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича,  третя особа:   Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії відповідача протиправними; постанову серія ІД№00021966 від 17.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ст. ч 1   ст. 122 КУпАП   скасувати; зобов`язати Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 04.09.2019 року о 10:25:48 за автомобілем марки «KIA CEED», державний номерний знак НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що паркування транспортного засобу здійснено без порушень ПДР України.
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року позов задоволено частково.
Постанову Інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича серії ІД№00021966 від 17 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП   та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1   ст. 122 КУпАП   - скасувано. Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП - закрито. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. 
Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо задоволених позовних вимог, оскільки вважає, що докази подані відповідачем підтверджують встановлене постановою  правопорушення позивачем.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні скарги. У відзиві зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, а паркування транспортного засобу здійснено без порушень ПДР України, що підтверджено поданими доказами.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.
Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД№00021966 від 17.10.2019 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП   та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9-10). Вказаною постановою констатовано, що водій ОСОБА_1 , 04 вересня 2019 року о 10 год. 25 хв. в м. Дніпро вул. Січових Стрільців, 12, керуючи транспортним засобом марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив вимоги п.15.10(б) ПДР України.
Позивач вважаючи, постанову неправомірно  звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов в частині оскарження постанов,  дійшов висновку, що відповідач не довів на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку з порушенням вимог дорожнього знаку «Стоянка на тротуарах».
Щодо частини позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено, позивачем рішення суду в цій частині не оскаржене, а відповідач, оскаржуючи рішення суду першої інстанції повністю,  не наводить доводів незгоди  з таким  в цій частині, а тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 308 КАС України.
Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідачем складено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ІД№00021966 від 17.10.2019 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1   ст. 122 КУпАП   та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.9-10). Вказаною постановою констатовано, що водій ОСОБА_1 , 04 вересня 2019 року о 10 год. 25 хв. в м. Дніпро вул. Січових Стрільців, 12, керуючи транспортним засобом марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку на тротуарі, чим порушив вимоги п.15.10(б) ПДР України. (а.с. 9)
Також відповідачем здійснено фотофіксацію, про що зазначено і у постанові. (а.с. 11-14)
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями частини першої   статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно   статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП   визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини   КУпАП   сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.
Відповідно до   статті 283 КУпАП   постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Разом з тим, як зазначено у спірній постанові та апеляційній скарзі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. п. 15.10 (б)   ПДР   України, оскільки було здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
При цьому, п. 15.10   ПДР   України встановлюється заборона стоянки:
a) у місцях, де заборонена зупинка;
б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками);
в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м;
г) ближче 50 м від залізничних переїздів;
ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху;
д) у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів;
е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства;
є) на газонах.
Згідно з п. 15.9   ПДР   України зупинка забороняється:
a) на залізничних переїздах;
б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);
в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;
г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;
ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;
д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;
е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;
є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;
ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;
з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;
и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.
Враховуючи зазначені положення, такі дають підстави дійти висновку, що ПДР України не передбачено заборону зупинки на тротуарі, що не створює перешкод для руху пішоходів.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.11.2018. у справі N 727/3774/17.
З огляду на те, що  відповідачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що транспортний засіб марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснив стоянку з порушенням вимог дорожнього знаку «Стоянка на тротуарах», є вірними висновки суду першої інстанції про задоволення позову.
Подані відповідачем докази фотофіксації також не спростовують таких доводів суду першої інстанції.
Доказів того, що стоянка транспортного засобу марки «KIA CEED» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснена з порушенням інших норм ПДР України, матеріали справи не містять.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції    про задоволення позовних вимог позивача щодо скасування спірної постанови, оскільки позовні вимоги позивача є обґрунтованими.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і    процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а    тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 272, 286, 311, 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року у справі №175/4519/19 (2-а/175/79/19) за позовом   ОСОБА_1  до  Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Муратова Валерія Федоровича,  третя особа:   Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак