УХВАЛА

20 травня 2020 року 
м. Київ
Справа №  920/915/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Малашенкова Т.М., Ткач І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участю представників:
позивача - Сілкіної А.В.,
відповідача - Жеби Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"

на рішення Господарського суду Сумської області
(суддя - Яковенко В.В.)
від 12.12.2019
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Пономаренко Є.Ю., судді - Руденко М.А., Поляк О.І.)
від 16.03.2020,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенсі",
до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"
про стягнення 972   000,00 грн та визнання договору діючим
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенсі"
про стягнення 5 135 000,00 грн,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2020 ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" подало касаційну скаргу на рішення Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 у справі до суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга подана  на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанцій ухвалено оскаржувану постанову без урахування висновків щодо застосування частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 12.08.2018 у справі № 911/1065/15, від 18.10.2018 у справі № 910/17423/17, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18, від 18.02.2020 у справі № 917/154/15, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права, а саме - статей 6, 11, 526, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш", суд дійшов висновку, що справа № 920/915/19 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з огляду на таке. 

У серпні 2019 року ТОВ "Сенсі" звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до  ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" про стягнення заборгованості в сумі 972 000,00 грн та визнання договору діючим. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару.

У вересні 2019 року ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" подало зустрічний позов про стягнення з ТОВ "Сенсі" 5135000,00 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між сторонами договір № 130818 від 13.08.2018 було розірвано в односторонньому порядку, відповідно відпала підстава для отримання ТОВ "Сенсі" грошових коштів в сумі 5 135 000,00 грн. 

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.12.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020, позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" на користь ТОВ "Сенсі" 972 000,00 грн основного боргу. В задоволенні іншої частини первісного позову та зустрічних позовних вимог відмовлено.

При задоволенні позову суд виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати товару. Відмова у задоволенні зустрічних позовних вимог обґрунтована тим, що судом не встановлено факт припинення дії договору, відповідно, підстава для отримання ТОВ "Сенсі" коштів за договором не відпала. 

Під час підготовки справи до касаційного розгляду колегією суддів встановлено, що обставини правовідносин сторін щодо виконання договору № 130818 від 13.08.2018 були предметом дослідження у справі № 920/653/19.

Договір від 13.08.2018 №130818 був укладений між ТОВ "Сенсі" як постачальником та ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" як покупцем. 

Пунктом 12.2 договору від 13.08.2018 №130818 передбачено, що у випадку якщо в період строку дії договір не виконаний або виконаний постачальником не у повному обсязі та покупець виявив товар/и за ціною, меншою ніж ціна, зазначена в договорі, покупець направляє постачальнику лист з пропозицією внесення до договору змін щодо зменшення ціни товару/ів в частині непоставленого постачальником товару до ціни, виявленої покупцем, та проект додаткової угоди про внесення таких змін до договору, підписаний покупцем. Постачальник протягом трьох робочих днів з дня отримання листа покупця та проекту додаткової угоди про внесення змін до договору щодо зменшення ціни товару/ів, зобов`язаний підписати та повернути покупцю додаткову угоду про внесення змін до договору. У випадку якщо постачальник не повернув покупцю підписану постачальником додаткову угоду у строк, зазначений в цьому пункті, покупець має право розірвати договір в односторонньому порядку без відшкодування будь-яких збитків постачальнику. У разі розірвання договору в односторонньому порядку з підстав, вказаних в даному пункті, договір припиняє свою дію з дати відправлення покупцем рекомендованого повідомлення про розірвання договору, якою вважається дата поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається таке повідомлення.

Листом № 04/09-004416 від 22.05.2019 відповідачем було запропоновано позивачу підписати додаткову угоду до договору №130818 від 13.08.2018, обґрунтовуючи таку необхідність тим, що ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" отримало пропозицію щодо поставки комплекту товару в обсязі, передбаченому договором, за ціною 18 000 000,00 грн з урахуванням ПДВ, тобто ним було виявлено товар за ціною нижчою, ніж ціна зазначена у договорі, та на підставі п. 12.2 договору запропонував позивачу внести зміни до договору та зменшити ціну товару, про що підписати додаткову угоду.

Відповідач 05.06.2019 направив позивачу повідомлення про розірвання договору № 130818 від 13.08.2018 в односторонньому порядку з підстав, передбачених п. 12.2 договору з 23.05.2019, оскільки відповідачем було отримано відмову від підписання додаткової угоди № 2 від 22.05.2019 про зменшення ціни товару, що є підставою, враховуючи положення п. 12.2 договору, для його розірвання в односторонньому порядку.

З посиланнями на наведені обставини господарські суди у справі № 920/653/19 дійшли висновку, що договір від 13.08.2018 №130818 був припиненим в односторонньому порядку відповідно до умов п. 12.2 договору. 

За наслідками касаційного розгляду справи постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Малашенкової Т.М., Бенедисюка І.Б., Селіваненка В.П.  (судової палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством) від 03 квітня 2020 року у справі № 920/653/19 вказані судові рішення залишені без змін.

Проте, колегія суддів Верховного Суду у цій справі, вважає за необхідне відступити від висновку про розірвання договору №130818 від 13.08.2018 з таких підстав.  

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів урегульовано главою 53 ЦК України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів визначено главою 20 ГК України.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Отже, за загальним правилом, встановленим як господарським, так і цивільним чинним законодавством, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому ст. 188 ГК України, або у судовому порядку (у разі відсутності згоди іншої сторони, яка отримала вимогу/пропозицію про розірвання договору). Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що у п. 12.2 договору №130818 від 13.08.2018 сторони визначили можливість припинення дії договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку за ініціативою покупця у разі виявлення ним товару за ціною, меншою ніж узгоджена в договорі та при відмові продавця зменшити ціну товару, про що передбачено укладення додаткової угоди. 

Зважаючи на положення частини 7 статті 193 ГК України і статті 525 ЦК України, які встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами, у разі узгодження у договорі певних умов для виникнення у сторони права одностороннього розірвання договору, для реалізації такого права сторона зобов`язана підтвердити настання таких умов. У разі виникнення у її контрагента сумніву про факт настання таких умов, сторона має надати підтвердження їх настання контрагенту.   

Доказів виявлення покупцем товару за ціною, меншою, ніж узгоджена в договорі №130818 від 13.08.2018 та направлення їх постачальнику до суду надано не було. 

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що підставою для відмови від договору у цьому спірному  випадку не можуть бути лише самі посилання ПрАТ "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" на виявлення ним товару за ціною меншою, ніж ціна, що зазначена в договорі, без надання при цьому відповідних доказів.

У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2020 року у справі № 920/653/19 колегія суддів погодилась з протилежними висновками місцевого та апеляційного судів, що договір від 13.08.2018 №130818 був припиненим в односторонньому порядку відповідно до умов такого договору.  

Частиною 2 ст. 302 ГПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Наведена норма процесуального права зобов`язує колегію суддів у разі необхідності відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати, передати справу на розгляд об`єднаної палати.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права.

Оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 03 квітня 2020 року у справі № 920/653/19, враховуючи існування різних підходів щодо застосування норм матеріального права (ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК України) у розгляді питання одностороннього розірвання договору за узгоджених сторонами умов, а також огляду на те, що основною функцією Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою є забезпечення сталості та єдності судової практики, справа № 920/915/19 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду згідно з ч. 2 ст. 302 ГПК України. 

Керуючись ст. ст. 234, 235 ч. 2 ст. 302 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В: 

передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 920/915/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенсі" до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" про стягнення 972   000,00 грн та визнання договору діючим і за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сенсі" про стягнення 5 135 000,00 грн, касаційне провадження в якій відкрите за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" на рішення Господарського суду Сумської області від 12.12.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду
від 16.03.2020. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                               Л. Стратієнко

Судді                                                                                            Т. Малашенкова 

                                                                                                           І. Ткач