Ухвала
08 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 462/1184/18
провадження № 61-5211ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                        Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до                          ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в якому просить стягнути солідарно із відповідачів 119 287,35 грн - 3% річних, 283 954,20 грн - курсової різниці, всього просить стягнути на свою користь - 403 241,55 грн та стягнути з відповідача ОСОБА_5 46 741,32 грн - 3% річних, 11 264,20 грн - курсової різниці, всього - 58 005,32 грн.
Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 04 жовтня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість у сумі 403 241,55 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість у сумі 58 005,32 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 04 лютого 2020 року, рішення Залізничного районного суду міста Львова від 04 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 , що еквівалентно                             1 307,21 доларів США 3 % річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з 11 травня 2016 року по 17 січня 2018 року.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 64 599,55 грн, що еквівалентно 2 575,74 доларів США 3 % річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з                                                    11 травня 2016 року по 26 лютого 2018 року.
У задоволенні решти позову відмовлено.
17 березня 2020 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову у ній становить                          461 246, 87 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника в 2 102,00 грн, складає 525 500,00 грн (250 х 2 102,00). 
Доводи касаційної скарги не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків теж не встановив.
Відповідно до пункту першого частини другої статті 394 ЦПК України суд, у складі колегії суддів із трьох суддів, відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом                 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою   ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від                                                     04 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                          М. М. Русинчук
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
В. І. Журавель