Ухвала
Іменем України
22 травня 2020 року
м. Київ
справа № 756/16306/18
провадження № 61-6150ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,  
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 24 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою   Сєвєродонецького   міського  суду  Луганської  області  від  08  травня  2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.
Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на  ухвалу  Сєвєродонецького  міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на  ухвалу  Сєвєродонецького  міського  суду Луганської області від 08 травня 2019 року визнано неподаною та повернуто скаржнику.
Постановою Верховного Суду від 12 лютого 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Луганського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року залишено без змін.
11 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 травня 2019 року залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків, скаржнику необхідно було надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, зазначити дату отримання копії оскаржуваної ухвали, сплатити судовий збір (надавши квитанцію про сплату зазначеного збору).
Ухвалою  від  24 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького    міського    суду    Луганської     області     від     08     травня     2019 року постановив вважати неподаною та повернув її заявнику.
Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що у строк, визначений ухвалою Луганського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року,  ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема не надав заяву про поновлення строку на апеляційне провадження, а тому відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.
ОСОБА_1 у квітні 2020 року подав із застосуванням засобів поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Луганського апеляційного суду від 24 березня 2020  року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного оскарження.
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження посилаючись на те, що він не усунув недоліки апеляційної скарги, оскільки станом на час подачі касаційної скарги він не отримував ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху та не міг знати про необхідність усунення недоліків. Оскаржуваною ухвалою обмежено його можливість надати суду докази, які є важливими для справи та суттєво впливають на подальше її вирішення.
Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху із наданням строку на усунення недоліків.
ОСОБА_1 у визначений Верховним Судом строк виконав вимоги ухвали суду від 16 квітня 2020 року.
Разом із тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Встановивши, що ухвала апеляційного суду від 28 лютого 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху була вручена заявнику, а заявник в установлений строк не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, тому апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Зазначене спростовує доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що станом на час подачі касаційної скарги він не отримував ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху та не міг знати про необхідність усунення недоліків.
Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником норм процесуального права.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
Таким чином, оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 24 березня 2020 року відмовити.  
 Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                                    Є. В. Петров
 
                                                                                                                              С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                                           В. М. Сімоненко