Ухвала
 
04 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 175/2487/14-ц
провадження №61-7392ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рябчука Святослава Володимировича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя.
 
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року позов ОСОБА_4 було залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
 
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
У квітні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Рябчука С. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Рябчук С. В., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, провадження № 61-36375св18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає також порушення судом норм процесуального права, а саме: порушення положень частини 5 статті 223, статті 257 ЦПК України, оскільки апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неналежне повідомлення позивача. 
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Рябчука С. В. подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Підпунктом 3 пункту 12 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, доповнивши пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 Цивільного процесуального кодексу України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину". 
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 175/2487/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділ майна подружжя.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк з моменту отримання ухвали, але не пізніше десяти днів з моменту закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID?19).
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян