П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  240/187/20 
Головуючий у 1-й інстанції: Горовенко А.В. 
          Суддя-доповідач:  Курко О. П. 

08 квітня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро"  на  ухвалу   Житомирського окружного адміністративного суду  від  04 лютого 2020 року (м. Житомир) у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" про забезпечення позову за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" до Управління Держпраці у Житомирській області про  визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати припис управління Держпраці у Житомирській області про усунення виявлених порушень №ЖТ2401/94/АВ/П від 28.11.2019;
- визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019.
03 лютого 2020 року до суду першої інстанції від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови управління Держпраці в Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 до набрання законної сили рішенням по вказаній адміністративній справі. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" про забезпечення його позову до управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови - відмовлено.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі та вжити заходи забезпечення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Так, апелянтом зазначено, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, що полягають у вільному розпорядженні коштами товариства. 
На виконання постанови №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 державним виконавцем Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №60967818 щодо стягнення з позивача штрафу у розмірі 375570 грн. На думку позивача, відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 зумовлює примусове виконання такої постанови та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Вказане в свою чергу, призводить до негативних фінансових наслідків для товариства та утруднить відновлення позивачем своїх прав, а досить формальні підстави для відмови у поверненні коштів є серйозними підставами для практичної неможливості поновити  права позивача.
Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити рішення про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про забезпечення позову не доведено  обставин, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що унеможливило б захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі. Крім того, до заяви не додано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заяви про вжиття заходів забезпечення позову та виходить з наступного.
Відповідно до ч.1-2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.
Такі підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 16 жовтня 2018 року по справі №826/5629/18 співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
При розгляді заяв про забезпечення позову суд повинен, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає про те, що у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно, на яке може бути звернення стягнення, оскільки на виконання постанови №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 державним виконавцем Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №60967818 щодо стягнення з позивача штрафу у розмірі 375570 грн. 
Відповідно до п.2 та п.3 постанови про відкриття виконавчого провадження №60967818 від 15.01.2020 зобов`язано боржника зокрема, подати декларацію про доходи та майно і постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/основу винагороду приватного виконавця у розмірі 37557 грн.
Також позивач посилається на те, що державний виконавець після відкриття виконавчого провадження зобов`язаний здійснювати заходи щодо примусового звернення стягнення на майно боржника, а саме накласти арешт на майно боржника, списати з його рахунків кошти, а у випадку їх відсутності здійснити заходів щодо примусової реалізації іншого майна боржника. Позивач буде позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність, адже готується до посівної кампанії.
Тобто, на переконання позивача існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро".  
Колегія суддів зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - не обмеження суб`єктивних прав та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.
Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно п.2 ч.1 ст.34 Закону України " Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Відповідно до ч.1 ст.35 вищевказаного закону виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому п.2 ч.1 ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження" до розгляду питання по суті.
Враховуючи з`ясовані обставини, колегія суддів вважає, що в даному випадку існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, оскільки ймовірні наслідки дії оскаржуваних рішень можуть призвести до ускладнення виконання рішення суду у випадку вирішення спору на користь позивача та відновлення його права.
Враховуючи обставини спору та доводи позивача у справі колегія суддів встановила, що застосування такого способу забезпечення позову як зупинення стягнення є таким, що не суперечить вимогам та меті, визначеним статтями 150, 151 КАС України. Вжиття таких заходів є співмірним заявленим позовним вимогам та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.
З урахуванням співвідношення наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати у випадку дії на час розгляду справи оскаржуваних рішень, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для  задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови управління Держпраці в Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 до набрання законної сили рішенням у вказаній адміністративній справі.  
На думку колегії суддів, при вирішенні питання про забезпечення позову суд першої інстанції не дослідив усі обставини заяви та не врахував ймовірні наслідки його реалізації в контексті спірних правовідносин та заявлених позовних вимог, що суперечить ст.242 КАС України.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Щодо прохання позивача, викладеного в апеляційній скарзі,  про стягнення з відповідача судового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 139 КАС України визначено порядок розподілу судових витрат.
Так відповідно до ч.1 вказаної статті при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Аналізуючи положення вищезазначеної статті КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що відшкодування судового збору можливо після вирішення справи по суті.
Враховуючи те, що в даному випадку спір по суті не вирішено, колегія суддів вважає, що прохання апелянта не підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд зазначає про те, що питання розподілу судових витрат буде вирішено судом, який прийме остаточне рішення по справі.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" задовольнити  частково.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року - скасувати.
Прийняти постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" про забезпечення адміністративного позову задовольнити. 
Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гор.Інвест Агро" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - постанови управління Держпраці в Житомирській області про накладення штрафу №ЖИ124/ЖТ2401/94/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 05.12.2019 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 240/187/20.  
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  08 квітня 2020 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.