ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7135/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Чумака С.Ю., Юрко І.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №160/7135/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОП СТОР"  до  Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ТОП СТОР" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці ДФС, згідно якого позивач просив визнати протиправними та скасувати:
- рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів: №UA100120/2019/000025/2 від 13.06.2019р., №UA100120/2019/000026/2 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/000027/2 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/000028/2 від 18.06.2019р., №UA100000/2019/300109/2 від 19.06.2019р., №UA100120/2019/000029/2 від 19.06.2019р., №UA100000/2019/300110/2 від 20.06.2019р., №UA100120/2019/000031/2 від 21.06.2019р., №UA100120/2019/000032/2 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/000033/2 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/000035/2 від 25.06.2019р., №UA100120/2019/000036/2 від 25.06.2019р.,
- картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00144 від 13.06.2019р., №UA100120/2019/00145 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/00146 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/00147 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/00150 від 19.06.2019р., №UA100120/2019/00151 від 19.06.2019р., №UA100120/2019/00152 від 20.06.2019р., №UA100120/2019/00156 від 21.06.2019р., №UA100120/2019/00105 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/00158 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/00160 від 25.06.2019р., №UA100120/2019/00161 від 25.06.2019р.
В обґрунтування позову зазначено, що заявлена митна вартість товару підтверджується наданими для митного оформлення документами, а отже підстав для коригування заявленої митної вартості не вбачається. Позивач зазначає, що оскаржувані рішення Київської міської митниці ДФС є протиправними, оскільки прийняті з порушенням зазначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 адміністративний позов задоволено.
Відповідачем подано апеляційну скаргу на рішення суду, в якій апелянтом наведено підстави прийняття оскаржуваних рішень та карток відмови в прийнятті миних декларацій, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів аналогічні тим, що наводились у оскаржуваних рішеннях та в суді першої інстанції, зокрема щодо ненадання на вимогу митниці додаткових документів на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, як то документи, що містять відомості про вартість страхування, транспортні витрати, вартість тари, упаковки тощо. На думку відповідача, суд не врахував його доводи, не надав правової оцінки висновкам та документам митного органу, що є порушенням процессу та потягло прийняття незаконного рішення, яке підлягає скасуванню. Суд апеляційної інстанції відповідач просив прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "ТОП СТОР".
На апеляційну скаргу позивачем подано відзив, який долучено до матеріалів справи, та в якому позивачем наведені аргументи на спростування доводів апелянта.
Під час апеляційного перегляду на виконання розпорядження голови Третього апеляційного адміністративного суду від 16.03.2020 р. № 12-РО щодо рекомендації розгляду в порядку письмового провадження справ,  призначених до розгляду в судовому засіданні на час, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19”, учасники справи повідомлені про розгляд справи в порядку письмового провадження та з урахуванням відсутності клопотань від сторін про розгляд справи за участі їх представників та про  відкладення розгляду справи суд визнав за можливе здійснити апеляційний перегляд справи в порядку письмового провадження.
Також колегією суддів вирішена клопотання відповідача про заміну сторони  та здійснена заміна первісного відповідача Київської міської митниці ДФС правонаступником – Київською митницею Держмитслужби.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає доводи апелянта необґрунтованими з огляду на наступне.
Судом першої інстанції було встановлено, що 01 березня 2019 року між Позивачем та іноземною компанією ZHEJIANG TITAN MACHINERY CO., LTD укладено зовнішньоекономічний Контракт №0103/2019.
У червні 2019 року за наведеним Контрактом Позивач від Постачальника отримав товари (шланги гнучкі садові, компресори повітряні поршневі та запчастини до них, вироби сантехнічні з комбінованих матеріалів, апарати для зварювання електричні, ручні інструменти для підрізання живої огорожі з бензиновим двигуном, вироби алюміневі драбини) торговельних марок Foresta, KOER, G-FERRO, CHAMPION, DNIPRO-M (країна виробництва-CN (Китайська Народна Республіка):
Так, для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської міської митниці ДФС електронні митні декларації, в яких митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод №1) у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України.
На підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення до кожної декларації Позивач митному органу було надано документи, що перелічені у графі 44 кожної з ЕМД і посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, в тому числі:
по ЕМД №UA100120/2019/201966 від 13.06.2019: декларацію митної вартості за №8819, пакувальний лист PACKING LIST №000-036 від 21.04.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-036 від 21.04.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-036 від 21.04.2019, коносамент BILL OF LADING №ZIMUQIN5455693 від 21.04.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003593 від 11.05.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-036 від 21.04.2019, висновок експерта №ГО-1394 від 13.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 21.04.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014603198 від 21.04.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №1306/1 від 13.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202253 від 18.06.2019: декларацію митної вартості за №8836, пакувальний лист PACKING LIST №000-039 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-039 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-039 від 10.04.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206977260 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003455 від 15.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-039 від 10.04.2019, висновок експерта №ГО-1401/1 від 18.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622107 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №1806/1 від 18.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202254 від 18.06.2019: декларацію митної вартості за №8837, пакувальний лист PACKING LIST №000-037 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-037 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-037 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206893720 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003447 від 14.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-037 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1401/1 від 18.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622108 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №1806/1 від 18.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202255 від 18.06.2019: декларацію митної вартості за №8838, пакувальний лист PACKING LIST №000-038 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-038 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-038 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206977270 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003446 від 14.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-038 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1401/1 від 18.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622105 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №1806/1 від 18.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202211 від 18.06.2019: декларацію митної вартості за №8834, пакувальний лист PACKING LIST №112/19-01 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №112/19-01 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №112/19-01 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №MRFB19050618 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003601 від 16.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №112/19-01 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1401/3 від 18.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №4110745529944 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: заява №1806/4 від 18.06.2019 на продовження митного оформлення, лист №1906/1 від 19.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202435 від 19.06.2019: декларацію митної вартості за №8848, пакувальний лист PACKING LIST №000-042 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-042 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-042 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206893760 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003450 від 19.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-042 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1410/1 від 19.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622117 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №1906/1 від 19.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202434 від 19.06.2019: декларацію митної вартості за №8846, пакувальний лист PACKING LIST №000-041 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-041 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-041 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №NBLG244082 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003456 від 18.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-041 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1410/2 від 19.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622121 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: заява №1906/3 від 19.06.2019 на продовження митного оформлення, лист №2006/1 від 20.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202595 від 21.06.2019: декларацію митної вартості за №8588, пакувальний лист PACKING LIST №000-040/2 від 10.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-040 від 10.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-040 від 10.05.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206893730 від 10.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003454 від 18.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-040 від 10.05.2019, висновок експерта №ГО-1410/3 від 19.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 10.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014622137 від 10.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №2106/1 від 21.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202772 від 24.06.2019: декларацію митної вартості за №8868, пакувальний лист PACKING LIST №000-046 від 15.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-046 від 15.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-046 від 15.05.2019, коносамент BILL OF LADING №WMS19050383A від 15.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003491 від 21.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-046 від 15.05.2019, висновок експерта №ГО-1412/2 від 24.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 15.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014624000 від 15.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №2406/1 від 24.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202773 від 24.06.2019: декларацію митної вартості за №8867, пакувальний лист PACKING LIST №000-047 від 15.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-047 від 15.05.2019, коносамент BILL OF LADING №WMS19050383В від 15.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003492 від 21.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-047 від 15.05.2019, висновок експерта №ГО-1412/2 від 24.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 15.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014624001 від 15.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: лист №2406/1 від 24.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202776 від 24.06.2019: декларацію митної вартості за №8866, пакувальний лист PACKING LIST №000-043 від 15.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-043 від 15.05.2019, коносамент BILL OF LADING №ZIMUNGB1045270 від 15.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003508 від 20.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-043 від 15.05.2019, висновок експерта №ГО-1412/1 від 24.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 15.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014624012 від 15.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи , – зокрема: заява №2406/3 від 24.06.2019 на продовження митного оформлення, лист №2506/1 від 25.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
по ЕМД №UA100120/2019/202777 від 24.06.2019: декларацію митної вартості за №8865, пакувальний лист PACKING LIST №000-044 від 15.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-044 від 15.05.2019, коносамент BILL OF LADING №ZIMUNGB1045271 від 15.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№003472 від 20.06.2019, документ про походження товару ІNVOICE №000-044 від 15.05.2019, висновок експерта №ГО-1412/1 від 24.06.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, пропозицію OFFER б/н від 15.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014624014 від 15.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи, – зокрема: заява №2406/3 від 24.06.2019 на продовження митного оформлення, лист №2506/2 від 25.06.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару, при перевірці повноти включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, усіх витрат, передбачених ч.10 ст. 58 МК України, було вивчено Контракт та інші документи, подані декларантом для здійснення митного оформлення. Відповідно до п.1 Контракту від 01.03.2019 року №0103/2019 назва товару, кількість, асортимент, ціна, загальна вартість і умови поставки повинні зазначатись у інвойсах на кожну партію товару відповідно. Змістом пункту 2. Контракту передбачено, що в ціну товару включена вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування та ін.). Під час проведення митного контролю відповідачем було звернуто увагу на те, що декларантом не подано страховий поліс та достовірних відомостей щодо включення в ціну товару витрат на транспортування та страхування, а тому було зроблено висновок щодо не включення витрат на страхування та транспортування до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, та не була заявлена декларантом як складова митної вартості.
У зв`язку з тим, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості, відповідач запропонував декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Перевіривши подані документи, відповідач встановив наявність наступних розбіжностей: 1) згідно інвойсів від 21.04.2019 №000-036, від 10.05.2019 №000-039, від 10.05.2019 №000-037, від 10.05.2019 №000-038, від 01.05.2019 №112/19-01, від 10.05.2019 №000-042, від 10.05.2019 №000-041, від 10.05.2019 №000-040, від 15.05.2019 №000-046, від 15.05.2019 №000-047, від 15.05.2019 №000-043, від 15.05.2019 №000-044 товари постачаються в Україну морським транспортом на умовах поставки CIF-Одеса. Відповідно до положень Інкотермс-2010, при умовах поставки CIF, продавець повинен за власний рахунок укласти договори перевезення та страхування до узгодженого місця на користь покупця. При цьому, всі ризики, пов`язані з втратою чи пошкодженням товару переходять від продавця на покупця в момент передавання товару першому перевізнику. Таким чином, на момент укладання договору перевезення сума витрат на доставку може бути невідома або інформація може бути в неповному обсязі так до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування – відповідно умови поставки CIF продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття; 2) відповідно до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплати яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування), а відповідно до інвойсів від 21.04.2019 №000-036, від 10.05.2019 №000-039, від 10.05.2019 №000-037, від 10.05.2019 №000-038, від 01.05.2019 №112/19-01, від 10.05.2019 №000-042, від 10.05.2019 №000-041, від 10.05.2019 №000-040, від 15.05.2019 №000-046, від 15.05.2019 №000-047, від 15.05.2019 №000-043, від 15.05.2019 №000-044 товар поставляється на умовах CIF-Oдеса (термін CIF “вартість, страхування та фрахт” означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт); 3) декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості.
За наявності зазначених розбіжностей та відповідно до приписів ч.6 ст.54 МК України відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у їх митному оформленні за митною вартістю, заявленою декларантом.
Так, Рішеннями про коригування митної вартості товарів Київської міської митниці ДФС №UA100120/2019/000025/2 від 13.06.2019р., №UA100120/2019/000026/2 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/000027/2 від 18.06.2019р., №UA100120/2019/000028/2 від 18.06.2019р., №UA100000/2019/300109/2 від 19.06.2019р., №UA100120/2019/000029/2 від 19.06.2019р., №UA100000/2019/300110/2 від 20.06.2019р., №UA100120/2019/000031/2 від 21.06.2019р., №UA100120/2019/000032/2 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/000033/2 від 24.06.2019р., №UA100120/2019/000035/2 від 25.06.2019р., №UA100120/2019/000036/2 від 25.06.2019р. скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення на 640394,96 грн. збільшення відповідних платежів, що нараховуються за митною вартістю, в т.ч.:
- на збільшення ПДВ на 578   957,73 грн.,
- на збільшення ввізного мита на 61   437,23 грн.
Вирішуючи даний спір, суд дійшов висновку, що зауваження, викладені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості товарів, є помилковими, а відповідно, відсутні законні підстави для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), адже вказані митним органом обставини не впливають на формування митної вартості товару.
Так, відповідно до Інкотермс-2010 CIF (“вартість, страхування та фрахт”) означає, що зобов`язання продавця вважаються виконаними, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, проте ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати й пошкодження товару під час перевезення.
Таким чином, поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення, забезпечити страхування на користь покупця та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
З урахуванням вказаного поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення та страхування), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Відтак, додаткові витрати на транспортування та страхування товару позивачем понесено не було.
Також, судом встановлено, що наведеними умовами поставки CIF (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару вартості тари, упаковки та маркування. Тому позивач додатково виніс ці відомості окремо у п.2. Контракту як такі, які були погоджені ним з постачальником при укладенні цього Контракту. При цьому, постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати витрати на страхування та транспортні витрати за наведеними умовами поставки.
Згідно з п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Таким чином, відповідно до умов поставки за Контрактом №0103/2019 від 01.03.2019 року та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається.
Отже, доводи, які відповідач зазначив у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зауважує, що всі доводи митного органу в обґрунтування власної позиції судом першої інстанції проаналізовані та їм надана відповідна правова оцінка. Аналогічні доводи приведені і в апеляційній скарзі. Аналіз обставин справи здійснено судом у відповідності з нормами митного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Як встановлено ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;
2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
          Декларація митної вартості подається у разі:
1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у частині десятій статті 58 цього Кодексу, і якщо вони не включалися до ціни;
2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у частині одинадцятій статті 58 цього Кодексу;
3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.
Згідно з ч. ч. 8-9 цієї статті у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.
Статтею 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:
1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;
3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;
4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:
у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному  органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
Згідно з ч. 6 цієї статті орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2)  неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Як зазначено вище, підставою для коригування митної вартості є встановлення в ході здійснення митного контролю наявності розбіжностей в поданих для митного оформлення документах, які, на думку відповідача, унеможливлюють перевірку числового значення митної вартості імпортованого товару. 
Судом встановлено, що декларантом  для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2   ст. 53 Митного кодексу України.
Під час перевірки правильності визначення митної вартості товару Київською міською митницею  встановлено, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. 
В межах апеляційного перегляду справи такими обставинами орган доходів і зборів вважає не надання декларантом до митного оформлення страхових документів, а також документів, що містять відомості  про вартість страхування, оскільки умовами поставки CIF передбачено страхування вантажу; не надання декларантом достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до п.2 контракту, за умовами якого в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інші витрати, оплата яких передбачена продавцем за умовами поставки.
Стосовно посилання органу доходів і зборів на ненадання до митного оформлення страхових документів, документів, що містять  відомості  про вартість страхування, а також достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних для її обчислення (вартість тари, упаковки, маркування, навантаження, транспортування), колегія суддів звертає увагу, що в спірному випадку умовами поставки є CIF-Одеса в редакції Інкотермс-2010.
Відповідно до Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів в національній та міжнародній торгівлі) термін CIF (Cost Insurance and Freight або вартість, страхування і фрахт) означає, що продавець несе ті ж обов`язки, що за умовами CFR (продавець зобов`язаний сплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, однак ризик втрати або ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. За умовами CFR на продавця покладаються обов`язки з очищення товару від мит ??для його вивезення), проте він повинен забезпечити морське страхування від ризику загибелі або пошкодження товару під час перевезення, продавець укладає договір страхування і виплачує страховику страхову премію. 
Тобто, за умовами поставки CIF саме на продавця покладається обов`язок зі сплати вартості витрат перевезення, страхування, фрахту, необхідних для доставки товару в порт Одеса. Зазначені витрати включаються до вартості товару за умовами поставки CIF.
Таке тлумачення норм Інкотермс-2010 відповідає правовій позиції, викладеній Верховним Судом в постанові від 03.05.2018 р. в справі № 815/2618/17.
Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту  ціна товару включає вартість тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження) та страхування.
Тобто, умовами контракту на покупця (позивача) не покладено обов`язку сплати окремо вартості тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження).
Згідно з п. 7 ч. 10    ст. 58 Митного кодексу України    при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Отже, є безпідставним доводи митного органу щодо ненадання до митного оформлення страхових документів, документів, що містять  відомості  про вартість страхування, а також достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних для її обчислення (вартість тари, упаковки, маркування, навантаження, транспортування), оскільки умовами  контракту від 01.03.2019 № 0103/2019 передбачено включення продавцем в ціну товару зазначених витрат, відповідно  надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості таких витрат,  митним законодавством не передбачено.
Оскільки в рішенні про коригування митної вартості товарів мають бути наведені належні обґрунтування щодо недостатності, сумнівності чи недостовірності поданих декларантом документів для митного оформлення товару, тому відсутність таких аргументованих висновків свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
В даному випадку, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду, оскаржувані рішення митного органу не є обґрунтованими та наведені у них висновки є надуманими і суперечать фактичним обставинам. 
Відтак, суд вважає необґрунтованими доводи апелянта про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної позивачем за основним методом визначення митної вартості, а відповідно за результатами опрацювання наданих позивачем документів орган доходів і зборів повинен був застосувати метод визначення митної вартості за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються, оскільки позивачем  при декларуванні митної вартості зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, а також, що до декларації внесено недостовірні або неточні відомості, або надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. 
10 квітня 2008 року Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI ратифіковано Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим держава взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994). 
Відповідно до статті VII п. 2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках. 
           Пунктом 2(b)  статті VII ГААТ 1947 встановлено, що під  "дійсною вартістю" слід розуміти ціну,  за яку,  під  час та в місці,  визначеними  законодавством  імпортуючої  країни, такий  чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної  конкуренції.  У  тому ступені,  в  якому  на  ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої  трансакції,  ціна,  що  розглядається,  повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями,  не менш сприятливими для імпортерів,  ніж ті,  в  яких  більший  обсяг  товарів  продається  у  торгівлі між країнами експорту та імпорту.
Суд не піддає сумніву право органу доходів і зборів контролювати митну вартість,  заявлену декларантом, але такий контроль повинен здійснюватися в межах повноважень, наданих діючим законодавством. При цьому враховується, що статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару, митниця виходила з  наявної інформації щодо раніше визначеного рівня митної вартості.  Однак, в порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за  попередніми методами. Проте, відповідачем не доведено, що при коригуванні митної вартості застосована митна вартість товарів, які є ідентичними чи аналогічними оцінюваному товару, відповідно, така митна вартість  є співставною із митною вартість спірного товару та  може бути застосована при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.
Зауваження митного органу щодо ненадання декларантом запитуваних митним органом документів колегія суддів розцінює критично, враховуючи відсутність обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, тобто такі підстави не є достатніми для  застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 11.09.2012 р. (реєстраційний № 26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень), а також у постанові від 31.03.2015 р. в справі № 21-53а15, відповідно до якого  митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені    статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
На підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає  ч. 2  ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, орган доходів і зборів мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у    статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідності витребовування додаткових документів. При цьому відповідачем не доведено обґрунтованість виникнення сумніву у заявленій позивачем митній вартості товару за ціною договору.
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби  -  залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №160/7135/19 – залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 – 329 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко