ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 березня 2020 року                                                                м. Чернівці
справа № 724/732/19
провадження №22-з/822/13/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.
секретар Тодоряк Г.Д. 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
У  квітні  2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі – АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 11725,92 грн., з яких: 8060,30 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 3665,62 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 лютого 2020 року рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 06 вересня 2019 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 .
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2  судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 2898 гривень 80 копійок 
14 лютого 2020 року  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах  ОСОБА_2 , звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вказаній цивільній справі, в якій просить вирішити питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн понесених ОСОБА_2 за надання йому адвокатом Павалюк Г.В. професійної правничої допомоги.
Колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню.
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального  кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.
При прийнятті 12 лютого 2020 року постанови Чернівецького апеляційного суду розподіл судових витрат не був вирішений у повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, представником ОСОБА_2 у даній справі була адвокат Павалюк Г.В., яка діяла на підставі ордеру серії ЧЦ № 34314 та договору про надання правової допомоги від 12 грудня 2019 року (а. с. 81, 100).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу 14 лютого 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Павалюк Г.В. подала до Чернівецького апеляційного суду клопотання про стягнення витрат понесених ОСОБА_2 на правову допомогу, а також розрахунок суми гонорару, що підлягає виплаті адвокату, з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; підписані адвокатом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та оригінал квитанції № 369715 від 13 лютого 2020 року про оплату ОСОБА_2 наданих адвокатських послуг на суму 10000 грн - складання апеляційної скарги (а. с. 111).

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків  тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Такий висновок викладений у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, справа №755/9215/15-ц провадження № 14-382цс19.
Клопотання АТ КБ «Приватбанк» про зменшення розміру витрат на правничу допомогу чи заперечення щодо неспівмірності цих витрат до апеляційного суду не надходило.
Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в тому числі щодо стягнення витрат на правову допомогу, АТ КБ «Приватбанк» також не подавав.
Отже, за відсутності заперечень з боку сторони позивача щодо розміру витрат понесених відповідачем на оплату професійної правничої допомоги апеляційний суд вважає, що такі витрати підлягають стягненню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до вимог ч.13 ст.141 ЦПК України у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Павалюк Г.В. у відповідності до зазначених вище вимог процесуального закону в апеляційній скарзі зробила відповідну заяву про відшкодування витрат за надання ОСОБА_2 правничої допомоги в Чернівецькому апеляційному суді та протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення подала докази понесення цих витрат.
Відповідно до пп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням зазначених вище вимог процесуального закону з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу надану адвокатом Павалюк Г.В. в Чернівецькому апеляційному суді в розмірі 10000 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Головуючий                                       Н.К. Височанська
Судді:                                           А.І. Владичан
І.Б. Перепелюк