ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020                                                  м. Дніпро                          Справа № 904/3124/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.
за участю представників сторін:
від відповідача: адвокат Сагайдак А.В., ордер серії ДП № 2878/018 від 17.03.2020;
від позивача: адвокат Міліруд Є.О., ордер серії ХВ № 000039 від 07.06.2018, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 у справі  № 904/3124/19 (суддя Мельниченко І.Ф.) повний текст рішення складено 31.01.2020
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія», м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Маг», м. Дніпро 
про стягнення заборгованості в сумі 198202,81 грн, -
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Техно-Маг», м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія», м. Київ
про повернення попередньої оплати в сумі 53828,56 грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог первісного та зустрічного позовів і рішення суду першої інстанції.
23.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 160714,88 грн, що складають суму заборгованості за договором № 15052018 про надання послуг з організації перевезень від 15.05.2018; 2430,54 грн - річних; 6696,72 грн - інфляції грошових коштів, 28360,67 грн - пені.
Разом з позовною заявою ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» подано заяву про відшкодування судових витрат, а саме: 16600,00 грн. вартості послуг адвоката на правничу допомогу та 2973,04 грн судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовані не здійсненням відповідачем за первісним позовом в повній мірі оплати вартості замовленої послуги по супроводженню вагонів під час здійснення перевезення.
25.10.2019 ТОВ «Техно-Маг» звернулося до господарського суду із зустрічною позовною заявою про стягнення 53828,56 грн, що складають суму попередньої оплати за договором № 15052018 про надання послуг з організації перевезень від 15.05.2018.
Разом з зустрічною позовною заявою ТОВ «Техно-Маг» подано заяву про відшкодування судових витрат, а саме: 15000,00 грн вартості послуг адвоката на правничу допомогу та 1921,00 грн судового збору.
В обґрунтування заявлених вимог позивач за зустрічним позовом посилається на порушення відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань з надання послуг за договором про надання послуг з організації перевезень № 15052018 від 15.05.2018. 
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у даній справі первісний позов ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» до ТОВ «Техно-Маг» про стягнення 198202,81 грн відмовлено.
Зустрічний позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» на користь ТОВ «Техно-Маг» грошові кошти у сумі 53828,56 грн, 1921,00 грн - судового збору, 15000,00 грн - витрати на правничу допомогу.
Рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні первісного позову мотивоване відсутністю в матеріалах справи належних доказів в підтвердження факту надання позивачем для підписання відповідачу Акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018 у спосіб, що визначений умовами п. 8.5. договору.
Крім того, суд вказав на те, що умови договору № 1505218 від 15.05.2018 не містять обов`язку замовника здійснювати плату за користування вагонами, затримка яких була здійснена на станції зборів, а такі витрати позивача (в разі їх понесення) здійснені в інтересах Львівської філії ПАТ «Укрзалізниця», а не в інтересах клієнта - ТОВ «Техно-Маг» та не з метою виконання договору                     № 1505218 від 15.05.2018.
Задовольняючи позовні вимоги за зустрічним позовом, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач за зустрічним позовом не надав суду належних доказів в підтвердження факту наданих ним транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів в грудні 2018 року.
Також, судом першої інстанції встановлено, що позивач за зустрічним позовом, скориставшись наданим йому правом на односторонню відмову від договору (п. 9.3. договору № 1505218 від 15.05.2018), розірвав його 29.09.2019.
З урахуванням вищевказаного місцевий господарський суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом про повернення позивачу за зустрічним позовом 53828,56 грн суми переплати.
Врахувавши складність юридичної кваліфікації правовідносин у даному спорі, та відносно велику кількість часу, необхідного на виконання адвокатом робіт (надання послуг), місцевий господарський суд визнав обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн та стягнув їх з відповідача за зустрічним позовом.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» вважає незаконним і необґрунтованим рішення суду першої інстанції, висновки якого не відповідають реальним обставинам справи з огляду на наступне.
Так, на думку апелянта, місцевий господарський суд посилаючись у своєму рішенні лише на другий абзац п. 3.4.5. договору, яким передбачено обов`язок замовника протягом 2 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг засобами факсимільного зв`язку надіслати виконавцю підписаний акт наданих послуг або підписати акт наданих послуг із мотивованими зауваженнями, свідомо перекручує зміст вказаного пункту договору, витягуючи з його контексту часткові фрази. При цьому, суд першої інстанції взагалі не врахував наявність в п. 3.4.5. договору ще трьох абзаців, які мають зовсім інший зміст, а ніж той, на який йде посилання у рішенні.
На думку апелянта, місцевим господарським судом не враховано, що сканкопія акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018, на виконання п. 3.4.5. договору, направлена позивачем на електронну адресу ТОВ «Техно-Маг» (tehnomag.railway@gmail.com), яке не надало своїх заперечень станом на 07.01.2019, а тому, починаючи з 08.01.2019 акт вважається підписаним між сторонами без зауважень та є первинним документом для підтвердження господарських операцій з метою відображення їх у бухгалтерському обліку. 
На переконання апелянта, навіть якщо і допустити неналежну відправку відповідачу акту № 596, то це не означає зняття обов`язків його оплати відповідачем, оскільки дана обставина є по факту виключно формальністю, оскільки всі оригінали направлені на адресу ТОВ «Техно-Маг» додатками до претензії, а останній в жодному листі не повідомляв про незгоду оплачувати акт з підстави його направлення позивачем не в оригіналі.
Посилання суду першої інстанції на факт направлення виконавцем разом з претензією № 28 копії акту № 596, а не його оригіналу, апелянт вважає безпідставним, оскільки судом не зроблено аналіз усіх інших фактів, у тому числі щодо здійснення розрахунків по додатку № 1 до акту № 596, які в дійсності підтверджують отримання ТОВ «Техно-Маг» саме оригіналу акту № 596, а не його копії. 
Судом не враховано, що згідно наявних у справі доказів, акт № 596 з самого початку був створений в паперовому вигляді та надсилався на електронну адресу відповідача за первісним позовом у формі відсканованого з оригіналу документа, який містив підпис та печатку. Отже, апелянт переконаний, що з його боку було вжито всіх заходів передбачених п. 3.4.5 Договору. На його думку, починаючи з 07.01.2019 зазначений акт вважається підписаним без зауважень та є первинним документом для підтвердження господарських операцій з моменту відображення їх у бухгалтерському обліку.
Крім того, апелянт звертає увагу колегії суддів, що суд не врахував спірний акт № 596, який був частково оплачений відповідачем за первісним позовом без заперечень останнього щодо його оформлення (сплачено 1363100,00 з 1523814,88 грн = 160714,88 грн).
Окрім зазначеного вище, апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що всупереч Правилам користування вагонами і контейнерами затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, витрати за затримку вагонів здійснені в інтересах Львівської філії ПАТ «Укрзалізниця».
АТ «Укрзалізниця» здійснено автоматичне списання коштів з особового рахунку позивача, за простій та затримку вагонів, до яких і відноситься спірна сума боргу в сумі 160714,88 грн. Узгодити суми, що списуються не можливо, оскільки списання здійснюється автоматично.
Апелянт переконаний, що ТОВ «Техно-Маг» навмисно не долучив до матеріалів справи документи - докази в підтвердження суми зустрічного позову, з метою приховати інші докази - додаток № 1 до акту № 596, який ТОВ «Техно-Маг» отримав в оригіналі, на підставі якого складено Акт звірки з 01.12.2018 по 04.09.2019.
Також, апелянт вказує на допущене судом першої інстанції порушення вимог ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-ІV, яким передбачено обов`язок клієнта з відшкодування документально підтверджених витрат за умовами договору транспортного експедирування.
Також, апелянт просить колегію суддів врахувати при розгляді справи в Центральному апеляційному господарському суді наявні в матеріалах справи докази - диск технічної фіксації судового процесу за 08.01.2020, 15.01.2020, 21.02.2020, з витягом із стенограми судових засідань, які підтверджують неправильно встановлені судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи, неправильне їх дослідження та оцінку, допущені порушення судом норм матеріального права та висновки, які не відповідають обставинам справи.
З урахуванням вищевказаного, апелянт просить суд рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом - задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову - відмовити.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Техно-Маг» зазначає про дослідження судом першої інстанції усіх передбачених юридичних та доказових фактів, наявність або відсутність яких вплинула на вирішення справи. На його думку, дана справа вирішена судом у відповідності до норм матеріального права та без порушень норм процесуального права. Обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
На думку відповідача ТОВ «Міжнародна транспортно-логістична компанія» помилково посилається в позові на положення п. 3.4.5. Договору, оскільки замовник ТОВ «Техно-Маг» не отримував Акт наданих послуг № 596 від 31.12.2018 засобами факсимільного зв`язку, а доказів надсилання акту позивачем засобами факсимільного зв`язку матеріали справи не містять.
Оскільки Акт наданих послуг є первинним документом, який має підтверджувати здійснення господарських операцій та служить засобом для підтвердження операцій в бухгалтерському обліку, отже має бути переданий в оригіналі, а не в копії чи електронній копії. Електронна копія акту не має юридичної сили.
Одностороннє тривале невиконання позивачем умов п. 8.5. договору з надання оригіналу акту відповідачу на 04.10.2019 не надає юридичної сили електронним копіям первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій та служать засобом для підтвердження операцій в бухгалтерському обліку.
Позивач (за первісним позовом) не надав суду двосторонньо підписаного Акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018 без зауважень (оскільки такого акту не існує).
Факсимільний зв`язок не передбачає електронну адресу, таку як: tehnomag.railway@gmail.com, а здійснюється за допомогою факсимільних апаратів. Підприємство ТОВ «МТЛК» в процесуальних документах по справі         № 904/3124/19 не зазначили про передачу Акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018 підприємству ТОВ «Техно-Маг» засобами факсимільного зв`язку.
Доказів, які б підтверджували факт надання для підписання замовнику акта наданих послуг № 596 від 31.12.2018, саме у спосіб визначений договором не наведено і в апеляційній скарзі, тому доводи апеляційної скарги ТОВ «МТЛК» не спростовують висновків суду.
Акт наданих послуг відноситься до первинних документів і є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій (п. 2.2 глави 2 Положення № 88), тому вважається, що апелянт не створив Акта наданих послуг № 596 від 31.12.2018, як первинного документа, а електронна не засвідчена ЕЦП копія не має юридичної сили і не створює жодних обов`язків.
ТОВ «МТЛК» не підтвердила оригіналом Акт наданих послуг № 596 від 31.12.2018 протягом 5 (п`яти) робочих днів, як того вимагає п. 8.5 Договору.
Направлена з претензією копія одностороннього документу ТОВ «МТЛК» Акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018 (не підписаного і запереченого ТОВ «Техно-Маг») не має юридичної сили і не створює для ТОВ «Техно-Маг» обов`язків.
Крім того, відповідач вважає, що позивач не довів жодними належними та допустимим доказами, що ТОВ «Техно-Маг» має хоч якесь відношення до затримки 17 вагонів ПАТ «Укрзалізниця» РВК (№ 60638749, № 60638814,                 № 60925864, № 61120655, № 61121273, № 61122354, № 61187969, № 61205134,     № 61239208, № 61335543, № 61470274, № 61488789, № 61489035, № 61489522,     № 61495164, № 61495776, № 61509568) на станції Зборів з 11.12.2018 об 11 год. 35 хв. до 21.12.2018 до 18 год. 54 хв., чи хоча б завчасно знав про таку затримку, або міг щось вчинити щоб запобігти їй, тощо.
В актах РФ «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця», які надані у відповідь на адвокатський запит ТОВ «МТЛК» № 518 від 13.09.2019 про затримку вагонів вказано причини: «неможливість приймання вагонів через неприйняття їх вантажовласником та відсутність технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення. Вантажовласником в цих актах вказано 1961 Тернопільська філія ПРАТ Київ-Дніпровське МППЗТ.
Одночасно з цим, РФ «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця» вказала, що ТОВ «Техно-Маг» не є учасником перевізного процесу.
Позивач не пояснив суду, на якій правовій підставі ТОВ «Техно-Маг» повинен відповідати перед ТОВ «МТЛК» за дії чи бездіяльність Тернопільської філії ПРАТ Київ-Дніпровське МППЗТ, до якого відповідач не має жодного відношення, отже позивач не обґрунтував свої позовні вимоги до відповідача, які обґрунтовано відхилені судом в повному обсязі. 
На думку відповідача, оскільки експедитор ТОВ «МТЛК» за Договором            № 15052018 від 15.05.2018 залучив до виконання своїх обов`язків експедитора третю особу ПАТ «Українська залізниця» згідно договору від 11.09.2017                    № 8/17ПЕР РВК ДВ, то це лише свідчить про те, що саме позивач в цьому випадку має нести відповідальність за дії такої третьої особи відповідно до п. 4.6. Договору № 15052018 від 15.05.2018, а підстав для відповідальності відповідача/замовника (п. 4.2. Договору) в даному випадку не має. Відповідно, замовник не повинен відшкодовувати суму 160714,88 грн на користь ТОВ «МТЛК».
Відносно зустрічного позову ТОВ «Техно-Маг» вважає, що сума 53828,56 грн сплаченої ним та не використаної ТОВ «МТЛК» по Договору № 15052018 від 15.05.2018 передплати з грудня 2018 року по день розірвання цього Договору 29.09.2019 року, підлягає поверненню ТОВ «Техно-Маг», оскільки вказана сума утримується ТОВ «МТЛК» без достатньої правової підстави, не повинна бути зарахована в односторонньому порядку по неіснуючій заборгованості.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.
За первісним позовом.
15.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія» (далі - ТОВ «МТЛК» або виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техно-Маг» (далі - ТОВ «Техно-Маг» або замовник) укладено договір № 15052018 про надання послуг з організації перевезень (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язався за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених даним договором послуг, пов`язаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у на піввагонах з нумерацією на « 5» та « 6» (далі - вагони).
В п. 2.1. договору узгоджено, що сторони зобов`язані виконувати всі умови цього договору та мають право на взаємне отримання інформації, необхідної для виконання ними своїх обов`язків за цим договором.
В п. 2.2. договору сторонами визначені обов`язки замовника, зокрема, щодо здійснення попередньої оплати за послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником (п. 2.2.5).
В п. 2.2.7. спірного договору встановлено обов`язок замовника провести оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів та додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, які замовлені замовником, відповідно до розділу 3 договору.
В п. 2.4. договору сторонами визначені обов`язки виконавця, зокрема здійснювати розроблення ефективних логістичних схем у сфері надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом у власних вагонах з урахуванням зменшення порожнього пробігу вагонів.
В п. 2.4.5. встановлено обов`язок виконавця складати акти наданих послуг з нарахування сум платежів згідно з умовами розділу 3 договору та надання їх для узгодження замовнику.
В розділі 3 договору визначено вартість послуг та порядок розрахунків між сторонами.
В п. 3.4.1. встановлено, що загальна ціна договору визначається сторонами в Протоколі погодженої договірної ціни, який є невід`ємною частиною договору.
В п. 3.4.4. договору сторонами встановлено, що виконавець надає замовнику не пізніше 13-го числа місяця, наступного за звітним, акти наданих послуг та акти звірки розрахунків за звітний місяць. В акті наданих послуг відображається вартість: послуг за виконані перевезення по кожному вагону окремо та часу за користування вагонами за час їх перебування у безпосередньому розпорядженні замовника або одержувача на під`їзних коліях або місцях загального користування.
Акти наданих послуг та акти звірки розрахунків оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця. Замовник протягом 2 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг засобами факсимільного зв`язку зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт наданих послуг або підписати акт наданих послуг із мотивованими зауваженнями. У випадку, якщо протягом 2 робочих днів замовником не надано мотивовані зауваження, такий акт вважається підписаним сторонами без зауважень. У випадку підписання акту наданих послуг із мотивованими зауваженнями між замовником та виконавцем здійснюється перевірка наданих послуг та за результатами перевірки проводиться коригування, яке відображається в наступних актах. У випадку, якщо одна із Сторін не підписала акт наданих послуг протягом 15 днів з дня ії складання без письмового обґрунтування, акт наданих послуг вважається затвердженим обома Сторонами. Для цілей виконання цього підпункту та договору в цілому, сторони домовились про наступні засоби електронного зв`язку: з боку Виконавця - ІНФОРМАЦІЯ_2, з боку Замовника - ІНФОРМАЦІЯ_1 (пп. 3.4.4.   п. 3.4. Договору № 1).
В підпункті 3.4.5. договору сторони дійшли згоди відносно того, що акти наданих послуг та акти звірки розрахунків оформлюються Сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця.
Замовник протягом 2 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг засобами факсимільного зв`язку зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт наданих послуг або підписаний акт наданих послуг із мотивованими зауваженнями.
У випадку якщо протягом 2 робочих днів замовником не надано мотивовані зауваження, такий акт вважається підписаний обома сторонами без зауважень.
У випадку підписання акту із мотивованими зауваженнями між замовником та виконавцем здійснюється перевірка наданих послуг та за результатами перевірки проводиться коригування, яке відображається в наступних актах. У випадку якщо одна із сторін не підписала акту наданих послуг протягом 15 днів з дня їх складання без письмового обґрунтування, акт наданих послуг вважається затвердженим обома сторонами.
Відповідно до п. 8.5. договору Сторони приймають документи, передані факсимільним зв`язком або засобами електронного зв`язку (електронною поштою), при підтвердженні їх оригіналами протягом 5 робочих днів. До отримання оригіналів факсимільні та електронні копії вважаються такими, що мають юридичну силу, крім первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій та служать засобом для підтвердження операцій в бухгалтерському обліку.
Згідно з п. 9.1. договору сторони узгодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків до повного здійснення розрахунків. У разі якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить у письмовій формі про його розірвання, строк дії договору продовжується на кожний наступний календарний рік.
На виконання умов договору, 06.12.2018 ТОВ «Техно-Маг» надіслало виконавцю - ТОВ «МТЛК» заявку № 05 на організацію перевезення вантажів у грудні 2018 вагою 6900 т/100 вагонів за маршрутом Максимівка-Тернопільська, вантажовідправником якого зазначено ПАТ «Тернопільський кар`єр», вантажоодержувачем - ТОВ «Миколаївський глиноземний завод».
Підпунктом 3.4.1. п. 3.4. договору Сторонами узгоджено, що загальна ціна договору визначається в Протоколі погодження договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток № 1 до договору).
10.12.2018 між ТОВ «МТЛК» та ТОВ «Техно-Маг» підписано додаток № 3 Протокол погодження договірної ціни до договору № 15052018 від 15.05.2018, відповідно до п. 1 якого вартість послуг з організації перевезення вантажів замовника згідно з наданими ним заявками по кожному вагону складається, зокрема:
- з погодженої ставки за перевезення по маршруту Максимівка-Тернопільська-Батуринська, вантаж 241337, в сумі 23350,00 грн за вагон, у т.ч. ПДВ 20%;
- плати за користування вагонами за час перебування їх у безпосередньому розпорядженні замовника на під`їзних коліях або місяцях загального користування (при завантаженні/вивантаженні вагонів на місцях загального користування або по актах затримки на станціях завантаження/вивантаження вагонів), що встановлена Збірником тарифів.
В період з 14.12 по 26.12.2018 ТОВ «Техно-Маг» здійснено перерахування на рахунок виконавця грошових коштів у сумі 1363100 грн, про що свідчать платіжні доручення: № 202 від 14.12.2018; № 217 від 2012.2018 та 3228 від 26.12.2018 в призначенні яких вказано: «Сплата за послуги з перевезення залізничним транспортом у внутрішньому сполученні згідно договору № 15052018 від 15.05.2018».
ТОВ «МТЛК» в свою чергу, на виконання умов договору та заявки № 5, надало послуги з перевезення за маршрутом, вказаним в заявці, які були відображені в додатку до акту виконаних робіт (наданих послуг) № 596 від 31.12.2018 (т. 1 а. с. 72). Сума вказаних в додатку послуг склала 1306750,00 грн, факт надання яких відповідачем не заперечується.
Крім того, позивач вказує у позовній заяві про те, що відповідно до п. 1 додатку № 4 Протоколу погодження договірної ціни, була нарахована плата за користування вагонами: №№ 0638749, 60638814, 60925864, 61120655, 61121273, 61122354, 61187969, 61205134, 61239208, 61335543, 61470274, 61488789, 61489035, 61489522, 61495164, 61495776, 61509568, затримка яких була здійснена в період з 11.12. по 22.12.2018 на станції Зборів.
Вартість такої плати відповідно додатку № 2 до акту виконаних робіт (наданих послуг) № 596 від 31.12.2018 складає 217064,88 грн (а. с. 73-74 т. 1).
Залишкова сума авансу, яка була перерахована відповідачем у сумі 56350,00 грн позивачем зарахована в якості погашення заборгованості (вказаної в додатку № 2) замовника перед виконавцем за надані послуги в грудні 2018.
Як вказує позивач, складений замовником акт виконаних робіт (наданих послуг ) № 596 від 31.12.2018 на загальну суму 1523814,88 грн, він надіслав 04.01.2019 на електронну адресу замовника.
Позивач вказує на те, що відповідач не у повному обсязі здійснив розрахунки за спірним договором, внаслідок чого, утворилася заборгованість у сумі 160714,88 грн, перед ТОВ «МТЛК» за послуги надані в грудні 2018, відповідно до акту        № 596 від 31.12.2018, яка своєчасно не погашена, що і є предметом виникнення спору в даній справі.
За зустрічним позовом.
При розгляді первісного позову господарським судом встановлено факт укладання сторонами 15.05.2018 договору про надання послуг з організації перевезень № 1505218.
Умови укладеного договору містять узгоджені сторонами визначені обов`язки замовника, зокрема, щодо здійснення попередньої оплати за послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником ( пп. 2.2.5).
В пункті 2.2.7. договору встановлено обов`язок замовника провести оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів та додаткових послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів, які замовлені замовником, відповідно до розділу 3 договору.
Згідно з п. 2.2.19. замовник зобов`язаний сплачувати на рахунок виконавця плату за користування вагонами за час їх перебування у безпосередньому розпорядженні замовника на під`їзних коліях або місцях загального користування. Облік часу користування вагонами проводиться відповідно до Правил користування вагонами. Розрахунок плати проводиться за ставками Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.
Відповідно до п. 3.2. договору визначено, що оплата послуг відповідно до договору здійснюється Сторонами у національній валюті України, на умовах попередньої оплати. У разі, якщо сума передоплати перевищує розмір вартості наданих послуг, то сума перевищення враховується, як попередня оплата за організацію майбутніх перевезень.
На виконання умов договору, в період з 14.12 по 26.12.2018 ТОВ «Техно-Маг» здійснено перерахування на рахунок виконавця грошових коштів в сумі 1363100,00 грн, про що свідчать платіжні доручення № 202 від 14.12.2018; № 217 від 2012.2018 та 3228 від 26.12.2018 в призначенні яких вказано: «Сплата за послуги з перевезення залізничним транспортом у внутрішньому сполученні згідно договору № 15052018 від 15.05.2018». З боку відповідача послуги надані на суму 1306750,00 грн.
Залишкова сума попередньої оплати отриманої від ТОВ «Техно-Маг» сумі 56350 грн., без згоди останнього була зарахована ТОВ «МТЛК» в якості погашення заборгованості замовника перед виконавцем за послуги надані в грудні 2018 відповідно до акту виконаних робіт (наданих послуг ) № 596 від 31.12.2018 ТОВ «Техно-Маг» в листі № 27/12-1 від 27.12.2018 вимагало повернення невикористаного авансу, проте, вказана сума ТОВ «МТЛК» на рахунок замовника повернута не була.
Вказані обставини стали підставою для звернення ТОВ «Техно-Маг» із зустрічним позовом.

5. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду та відхиляє доводи апеляційної скарги.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні з урахуванням обставин справи, колегія суддів дійшла до висновку, що доводи апелянта не спростовують законних та обґрунтованих висновків покладених в основу рішення суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Щодо первісного позову.
Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань перевезення і транспортного експедирування, які регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК), Господарським кодексом України (далі - ГК), Законами України «Про транспорт», «Про транспортно-експедиційну діяльність».
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
За приписами статті 1 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.
Стаття 12 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» встановлює, що клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.
Згідно зі ст. 13-1 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського справи.
За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Як вже було зазначено вище, умовами спірного договору передбачено, надсилання акту наданих послуг саме засобами факсимільного зв`язку. Проте, доказів, які б підтверджували факт надання для підписання замовнику акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018, саме у спосіб визначений договором, позивач суду не надав.
Відповідно до п. 8.5. договору Сторони приймають документи, передані факсимільним зв`язком або засобами електронного зв`язку (електронною поштою), при підтвердженні їх оригіналами протягом 5 робочих днів. До отримання оригіналів факсимільні та електронні копії вважаються такими, що мають юридичну силу, крім первинних документів, які підтверджують здійснення господарських операцій та служать засобом для підтвердження операцій в бухгалтерському обліку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні документальні підтвердження того, що ТОВ «МТЛК»  підтвердила оригіналом Акт наданих послуг № 596 від 31.12.2018 протягом 5 (п`яти) робочих днів, як того вимагає п. 8.5 Договору.
Посилання ТОВ «МТЛК» на те, що оригінал Акту № 596 замовнику надсилався разом з претензією № 28 від 30.01.2019, яка була скерована на адресу ТОВ «Техно-Маг» 22.02.2019, колегія суддів відхиляє, оскільки з претензією, відповідачеві надсилалась саме копія Акту № 596 від 31.12.2018 (т. 1, а. с. 81).
Таким чином, на думку колегії суддів, направлена з претензією ТОВ «МТЛК» копія одностороннього документу Акту наданих послуг № 596 від 31.12.2018 (не підписаного і запереченого ТОВ «Техно-Маг») не має юридичної сили і не створює для ТОВ «Техно-Маг» обов`язків.
Доводи ТОВ «МТЛК», що разом з претензією направлявся саме оригінал спірного акту наданих послуг, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи апелянта не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. При цьому суд не може будувати свої висновки на припущеннях, а керується виключно наданими сторонами до матеріалів справи доказами.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуально кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Акт приймання-передачі відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним бухгалтерським документом, який відображає суть господарської операції, а тому є цілком належним документом, що підтверджує факт надання послуг за договором.
Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» із змінами та доповненнями, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ст. 9 Закону, первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Ведення зазначених документів передбачено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Так, як акт приймання виконаних робіт є документом, який фіксує закінчення будь-яких робіт та приймання їх замовником за кількістю та якістю, а матеріалами справи не підтверджено той факт, що позивачем належним чином був переданий відповідачу оригінал Акту № 596 від 31.12.2018 для його підписання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний акт не є допустимим доказом на підтвердження надання послуг за договором № 15052018 від 15.05.2018.
Також колегія суддів вважає необхідним зазначити проте, що до матеріалів справи не залучено доказів, які б свідчили про укладення сторонами                 договору про застосування електронного документообігу, тобто, позивач надсилав спірний акт без дотримання вимог стосовно наявності обов`язкових реквізитів електронного документу та без завірення його своїм електронним підписом. Відповідно, наданий позивачем скрін-шот листа не є належним письмовим електронним доказом.
Оскільки Акт № 596 від 31.12.2018 не містить підпису уповноваженого представника заявника, не скріплений печаткою підприємства відповідача, а скаржник не надав до матеріалів справи документів бухгалтерського обліку, які підтверджували б фактичне надання відповідачу послуг за спірним актом, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що копія спірного акту є неналежним доказом в підтвердження наданих позивачем відповідачу послуг.
Відповідно до ч. 6 ст. 91 ГПК України, якщо не поданий оригінал письмового доказу, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
При  цьому часткова оплата наданих послуг згідно акту не спростовує факту не отримання відповідачем оригіналу акту, що встановлено матеріалами даної справи.
Також слід зазначити про те, що умови договору № 1505218 від 15.05.2018 не містять обов`язку замовника здійснювати плату за користування вагонами, затримка яких була здійснена на станції Зборів, а відповідно правильним є висновок суду першої інстанції, що такі витрати позивача (в разі їх понесення) здійснені в інтересах Львівської філії ПАТ «Укрзалізниця», а не в інтересах клієнта - ТОВ «Техно-Маг», та не з метою виконання договору № 1505218 від 15.05.2018, а відповідно у суду не було підстав, як для задоволення вимог щодо стягнення 160714,88 грн, так і відносно стягнення сум річних, інфляції та пені, які є похідними від заявленої до стягнення суми основного боргу.
Згідно ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Крім того, згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.
При цьому, колегія суддів враховує, що ТОВ «Техно-Маг» не є учасником перевізного процесу.
Пунктом 2.4.1. договору на виконавця покладено обов`язок здійснювати розроблення ефективних логістичних схем у сфері надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом у власних вагонах.
В актах РФ «Львівська залізниця» AT «Українська залізниця», які надані у відповідь на адвокатський запит ТОВ «МТЛК» № 518 від 13.09.2019 про затримку вагонів вказано причини: «неможливість приймання вагонів через неприйняття їх вантажовласником та відсутність технічної можливості накопичення вагонів на станції призначення.
Позивач не навів в апеляційній скарзі доводів, на якій саме правовій підставі ТОВ «Техно-Маг» повинен відповідати перед ТОВ «МТЛК» за дії чи бездіяльність Тернопільської філії ПРАТ Київ-Дніпровське МППЗТ, до якого відповідач не має жодного відношення.
За таких обставин рішення суду першої інстанції про відмову в задоволенні первісного позову ТОВ «МТЛК» є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.
Щодо зустрічного позову.
Зміст договору № 15052018 від 15.05.2018 свідчить про те, що оплаті підлягали фактично надані послуги на підставі оформлених належним чином актів - звітів експедитора про надання транспортно-експедиторських послуг.
Згідно матеріалів справи, у грудні 2018 згідно договору № 15052018 від 15.05.2018 ТОВ «Техно-Маг» сплатило ТОВ «МТЛК» грошові кошти у сумі 1363100,00 грн (а. с. 151-153 т. 1), а саме:
- згідно з платіжним дорученням від 14.12.2018 № 202 - 700470,00 грн;
- за платіжним дорученням від 20.12.2018 № 217 - 268530,00 грн;
- за платіжним дорученням від 26.12.2018 № 228 - 394100,00 грн. 
За період грудня 2018 року ТОВ «МТЛК» надало ТОВ «Техно-Маг» транспортно-експедиційні послуги на загальну суму 1306750,00 грн, а саме:
- перевезення 39 вагонів за напрямком ст. Нігин - ст. Батуринська та 17 вагонів за напрямком ст. Максимівка- Тернопільська - ст. Батуринська. Згідно Додатку     № 4 від 10.12.2018 Протокол погодження договірної ціни до договоу № 15052018 від 15.05.2018 погоджена ставка за перевезення по маршруту Нігин-Батуринська складає 23350,00 грн (у тому числі ПДВ 20%) за вагон та по маршруту Максимівка-Тернопільська-Батуринська складає 23300,00 грн за вагон, виходячі з цього вартість наданих послуг по маршруту Нігин-Батуринська склала 910650,00 грн, а по маршруту Максимівка-Тенопільська-Батуринська склала 396100,00 грн. 
Крім того ТОВ «МТЛК» надало ТОВ «Техно-Маг» послуги з компенсації плати за користування вагонами по ст. Батуринська згідно акту надання послуг     № 18 від 31.01.2019 у сумі 2521,44 грн. Виходячи з вищевказаного, станом на 31.01.2019 після отриманих послуг сума передплати на користь ТОВ «МТЛК» становить 53828,56 грн.
Згідно зі статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Згідно з ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору в повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Стаття 935 ЦК України встановлює, що клієнт має право відмовитися від договору транспортного експедирування, попередивши про це другу сторону в розумний строк.
Пунктом 9.3. спірного договору, сторонами також досягнуто згоди щодо можливості розірвання договору на вимогу однієї із сторін.
Відтак, укладений між сторонами у справі договір від 15.05.2018 може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього в повному обсязі, тобто в результаті вчинення однією із сторін одностороннього правочину, який тягне цивільно-правові наслідки для обох сторін договору.
Згідно наявного в матеріалах справи листа № 05.09-45 від 05.09.2019, отриманим відповідачем 09.09.2019, позивач повідомив відповідача про односторонню відмову від договору та додав проект Додаткової угоди № 1 від 05.09.2019.
Відповідно до ч. 3 ст. 188 ГК України у передбачений 20-ти денний строк відповідач за зустрічним позовом на лист «Про відмову від зобов`язання та розірвання Договору № 15052018 від 15.05.20182 та Додаткову угоду № 1 від 05.09.2019 про розірвання зазначеного договору не відреагував, у зв`язку з чим договір № 15052018 від 15.05.2018 вважається розірваним 29.09.2019.
Матеріали справи не містять доказів того, що починаючи з грудня 2018 і по день розірвання Договору 29.09.2019, ТОВ «МТЛК» дійсно здійснювало організацію перевезень для ТОВ «Техно-Маг» згідно договору № 15052018 від 15.05.2018 на суму 53828,56 грн, отже, на думку колегії суддів, вказана сума переплати підлягає поверненню ТОВ «Техно-Маг».
Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Такий же обов`язок виникає, коли підстава на якій придбано майно, згодом відпала.
Доказів повернення грошових коштів у в сумі 53828,56 грн., відповідач за зустрічним позовом на момент розгляду справи не надав.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги за зустрічним позовом є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн в апеляційному порядку ТОВ «МТЛК» не оскаржуються, а тому колегія суддів не досліджує питання правомірності їх стягнення за рішенням суду.
Доводи апелянта про неправильно встановлені судом першої інстанції обставини, що мають значення для справи, які, на його думку, підтверджуються наявним в матеріалах справи диском технічної фіксації судового процесу за 08.01.2020, 15.01.2020, 21.02.2020, з витягом із стенограми судових засідань, колегія суддів відхиляє, оскільки головуючий відповідно до завдання господарського судочинства, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (ч. 3 ст. 232 ГПК). Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК).
На думку колегії суддів, доводи апеляційних скарг ТОВ «МТЛК» не спростовують встановлених судом апеляційної інстанції висновків у даній справі, а тому колегією суддів відхиляються.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про відмову в задоволенні первісного позову та задовольнив вимоги зустрічного позову.
Підстав, передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного ТОВ «МТЛК» рішення, колегією суддів не виявлено.
Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

7. Розподіл судових витрат.
У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за її подання у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта - ТОВ «МТЛК».
Керуючись ст.ст. 126, 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна транспортно-логістична компанія» - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 у справі № 904/3124/19- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 01.06.2020.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          Л.М. Білецька

                                                                                                    І.О. Вечірко