П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  127/32113/19 
Головуючий у 1-й інстанції:  Воробйов В.В.  
Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 
03 березня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. 
за участю:
секретаря судового засідання: Платаш В.О.,
представника позивача: Бєрєснєва І.Р. 
представника відповідача: Кононова В.Д. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2020 року (м. Вінниця, 27 січня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0833/40100/19 від 10.09.2019 року.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2020 року адміністративний позов залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив її скасувати та прийняти постанову, якою направити адміністративний позов до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про заміну сторони у справі.
Так, встановлено, що на виконання постанови КМУ від 02.10.2019 р. № 858 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України" з 15.11.2019 року розпочала роботу Подільська митниця Держмитслужби. Таким чином, функції та повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи здійснюються Державною митною службою України та її територіальними органами, зокрема, в даному випадку, Подільською митницею Держмитслужби. З огляду  на це усі справи, які перебували на супроводженні Вінницької митниці ДФС передано для подальшого супроводження до Подільської митниці Держмитслужби.
Таким чином, із врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність заміни відповідача на належного - Подільськумитницю Держмитслужби.
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши апеляційну скаргу в межах її доводів та вимог відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з наведеними позовними вимогами позивач не надав суду належних та допустимих доказів, відтак реалізація права права на судовий захист відбулась поза межами встановлених строків, установлених ч. 2 ст. 286 КАС України.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1  ст. 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч. 1, 2  ст. 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Частина 2  ст. 286 КАС України  визначає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ч. ч. 1, 3  ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Згідно  ст. 289 КУпАП  скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Тобто, законодавцем визначено спеціальний 10-денний строк для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, який обчислюється з дня вручення такої постанови.
При цьому, слід враховувати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для повернення адміністративного позову, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.
Виходячи із змісту  ст.123 КАС України, якою встановлено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, позовна заява повертається у разі, якщо особою не подано у встановлений строк заяву про поновлення пропущеного строку або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними.
При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, суд повинен звертати увагу на усі доводи позивача; на тривалість строку, який пропущено; на поведінку позивача протягом цього строку; на дії, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності. Суди повинні гарантувати доступ до правосуддя особам, які вважають, що їх право порушене, і діяли добросовісно, але пропустили строк звернення до суду з поважних причин.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №473/653/17.
Отже, на суд покладений обов`язок всебічно дослідити позовні матеріали на предмет своєчасного звернення особи до суду з відповідним позовом, у т. ч. на предмет наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у разі виявлення факту його пропущення.
Таким чином, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
Згідно матеріалів справи позивач просить скасувати постанову від 10.09.2019 в справі про порушення митних правил №0833/40100/19. Копію вказаної постанови позивачем долучено до позову.
У наданій позивачем копії постанови вказано, що копію постанови вручено (надіслано) позивачулистом Вінницької митниці ДФС №715818/02-80-20-01 від 10.09.2019. Копію постанови отримав 18.11.2019, та проставлено підпис особи, щодо якої винесено постанову.
При цьому, з даним позовом позивач звернувся до суду 27.11.2019, тобто в межах 10-денного терміну з моменту вручення копії оскаржуваної постанови (18.11.2019).
Таким чином, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції повертаючи його позов не врахував, що строк звернення до суду позивачем пропущений з поважних причин, оскільки позов подано в межах 10- денного терміну з моменту отримання копії оскарженої постанови.
Стосовно доводів відповідача викладених у заяві (поданої на виконання вимог ухвали суду першої інстанції) про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, так як копію оскаржуваної постанови позивач отримав 21.10.2019, що підтверджується копією оскаржуваної постанови наданої відповідачем, а до суду позивач звернувся 27.11.2019, то суд зазначає наступне.
В матеріалах справи міститься дві копії оскарженої позивачем. Одна копія надана позивачем до позову, в якій вказано дату вручення копії цієї постанови 18.11.2019. В іншій копії постанови, наданій відповідачем на виконання вимог ухвали суду вказано дату отримання цієї постанови позивачем 21.10.2019.
При цьому, у своїй заяві відповідач вказує на отримання копії оскарженої постанови позивачем саме 21.10.2019, однак, відповідачем не вказано яким чином у копії постанови, яка долучена позивачем, зазначено іншу дату вручення цієї постанови. Такі обставини не були встановлені та спростовані судом першої інстанції. Тому, висновки суду першої інстанції є передчасними.
Надані відповідачем копії записів із журналу реєстрації тимчасового пропуску осіб на територію адміністративного будинку Вінницької митниці не підтверджують дату вручення позивачу копії оскарженої постанови.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що отримавши копію постанови із зазначенням дати отримання 18.11.2019 позивач добросовісно використав своє право на звернення до суду та правомірно звернувся з позовом 27.11.2019, в межах 10 – денного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови.
При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема  у справі Bellet v. Frаnсе, де Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Отже, як свідчить позиція Суду, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до  ст. 320 КАС України, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 січня 2020 року скасувати.
Справу направити до Вінницького міського суду Вінницької області для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.