Ухвала
 
15 червня 2020року
м. Київ
справа № 223/398/17
провадження №  51-7902 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Вугледарського міського суду Донецької області від 3 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                                              № 420170500000000119,
встановив:
Вироком Вугледарського міського суду Донецької області від 3 квітня 2018 року  ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років                           з позбавленням права обіймати певні посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, з конфіскацією всього належного йому майна. 
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушив питання про перевірку                        вказаних судових рішень в касаційному порядку. До скарги додав клопотання,                в якому просить поновити йому строк касаційного оскарження, мотивуючи                             тим, що він вступив у справу лише 13 квітня 2020 року на підставі договору про надання правової допомоги, укладеного між захисником та матір`ю засудженого ОСОБА_5 . 
Перевіривши надані захисником матеріали, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), та за відсутності підстав для його поновлення.
Так, згідно з ч. 1 ст. 117  КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
З копій доданих до касаційної скарги судових рішень вбачається, що під час розгляду кримінального провадження судами першої та апеляційної інстанцій захист інтересів ОСОБА_5 здійснював адвокат ОСОБА_7 , який був присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції 12 липня 2018 року під час проголошення апеляційним судом ухвали.
За таких обставин, строк на касаційне оскарження судових рішень щодо                  ОСОБА_5 для захисника закінчився 15 жовтня 2018 року, однак протягом встановленого строку правом на касаційне оскарження захисник не скористався. Натомість звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду у грудні 2018 року, за результатом розгляду якої ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 грудня 2018 року йому було відмолено у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Вугледарського міського суду Донецької області від 3 квітня               2018 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року,                     а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 було повернуто разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Крім того, 26 липня 2019 року засуджений ОСОБА_5 також звертався з касаційною скаргою до Верховного Суду. Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 2 вересня 2019 року йому було поновлено строк на касаційне оскарження вказаних судових рішень, а касаційну скаргу засудженого  через її невідповідність вимогам пунктів 4-6 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК залишено без руху                   і надано строк для усунення недоліків. Оскільки у встановлений строк недоліків касаційної скарги ОСОБА_5 не усунув, ухвалою касаційного суду від 16 жовтня                2019 року її було повернуто.
З огляду на це, вступ у справу захисника ОСОБА_4 майже через 2 роки з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції не є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження та не може бути підставою для його поновлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.
Враховуючи викладене і керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого  ОСОБА_5 , на вирок Вугледарського міського суду Донецької області від 3 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 липня 2018 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6  повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                            ОСОБА_3