ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/5250/19	
(суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чередниченка В.Є. (доповідач),
                               суддів:  Іванова С.М., Панченко О.М.,     
  розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №280/5250/19 за позовом ОСОБА_1 до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

                                                                  ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 26 жовтня 2019 року звернувся до суду з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким просить суд визнати протиправними та скасувати наказ №322 від 12.06.2019 “Про притягнення до дисциплінарної відповідальності”, наказ №109 від 15.06.2019  про звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас за п. “є” п. 2 ч.5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок в військову службу” та зобов`язати командира війскової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на посаді заступника військового комісара – начальника відділення комплектування Мелітопольського об`єднаного міського військового комісаріату Запорізької області.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року  позовну заяву залишено без розгляду.
Ухвала суду мотивована тим, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з цим позовом, враховуючи те, що копії оскаржуваних наказів направлені на адресу: АДРЕСА_1 були вручені 24.06.2019 року уповноваженій особі з прізвищем « ОСОБА_2 », отже при надходженні рекомендованого листа, яким є оскаржувані накази, особа повідомляється про таке надходження, а відтак позивач не міг не знати про їх наявність. При цьому до суду не надано доказів того чи існували об`єктивні причини, які б свідчили про неможливість отримання позивачем інформації та копій документів, пов`язаних із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, під час спілкування з дружиною або шляхом отримання юридичних послуг, протягом дії відносно нього запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 29.07.2019 року.            
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскаржив її до апеляційного суду. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що рекомендований лист із вмістом копій оскаржуваних наказів направлено не на адресу реєстрації позивача, а тому позивач не міг знати про отримання документів від відповідача. Адреса ( АДРЕСА_1 ) за якою позивач згідно з ухвалою суду від 29.07.2019 року перебував на домашньому арешті була обрана судом через те, що за зазначеною адресую проживала його дружина – власник житла з неповнолітніми дітьми. Зазначає про обрання позивачу ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.06.2018 року  запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у період з 03.06.2019 року по 01.08.2019 року, а в подальшому по 04.09.2019 року у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце проживання - АДРЕСА_1 . Про наявність оскаржуваних наказів позивач дізнався з матеріалів кримінального провадження.
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, Запорізький обласний військовий комісаріат посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали просить залишити її без змін, а у задоволені апеляційної скарги відмовити.  
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до  частин 1, 5 ст. 122 КАС України, визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Початок місячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа:
1) дізналася або 2) повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому при визначенні початку цього строку передусім до уваги береться момент, коли особа фактично дізналася про наявність відповідного порушення. 
Йдеться не про те, коли особа з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність.
При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що копії оскаржуваних наказів було направлено на ім`я позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: АДРЕСА_1 та було вручено уповноваженій особі з прізвищем « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.69-70). 
Так, ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 320/4302/19 (провадження № 1-кс/320/2930/19) до підозрюваного ОСОБА_1 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 (два) місяці, але не більше 60 днів, тобто з 03.06.2019 до 01.08.2019, включно (а.с.38-41).
Враховуючи те, що судом було обрано позивачу запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 03.06.2019 року до 01.08.2019 року, включно, отримати особисто копії оскаржуваних наказів 24.06.2019 року, за вищезазначеною адресою проживання, він не міг.
При цьому, суд зазначає про неможливість беззаперечно встановити той факт, що копії цих наказів було передано йому у період перебування його під вартою особою, уповноваженою на отримання від його імені поштової кореспонденції. 
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у вищезгаданій справі від 29.07.2019 року запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_1 з тримання під вартою було змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування засобів електронного контролю, на строк в межах досудового розслідування, тобто до 04.09.2019, включно (а.с.42-46).
Враховуючи те, що до позивача у період з 29.07.2019 року по 04.09.2019 року було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також те, що зазначена адреса є місцем проживання його дружини (сім`ї),  яка на думку суду і отримала таке поштове відправлення, суд апеляційної інстанції зробив висновок, що саме в цей період позивач повинен був дізнатися про наявність таких наказів від особи уповноваженої на отримання поштової кореспонденції від його імені.
В свою чергу, застосування до позивача запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце проживання могло ускладнити звернення до суду за захистом своїх прав, проте позивач не зазначає обставин з посиланнями на докази щодо того, що він у період з 29.07.2019 року по 04.09.2019 року вчиняв будь-які дії на реалізацію свого права на звернення до суду з позовом щодо оскарження наказів №322 та №109, зокрема складення позовної заяви та направлення її поштовим зв`язком. 
Не наводить позивач і обставин з посиланнями на докази існування об`єктивних причин, які б свідчили про неможливість отримання ним інформації та копій документів, пов`язаних із застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, шляхом спілкування з дружиною або шляхом отримання юридичних послуг, під час дії відносно нього запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області 29.07.2019 року.
Натомість звернення до суду з позовом відбулося 26 жовтня 2019 року, що підтверджується відтиском поштового штемпеля на конверті наявного в матеріалах справи (а.с.59).
Таким чином, враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущено встановлений законом місячний строк звернення до суду з цим позовом.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що попереднє подання позову від імені позивача особою за відсутності повноважень такої особи на здійснення представництва позивача 26 вересня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду щодо оскарження наказів №322 та №109 та повернення судом цієї позовної заяви не передбачає зупинення строку на звернення до суду для позивача та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на звернення до суду з позовом.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що первинноподана позовна заява була повернута позивачу ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року, яка набрала статусу остаточної, як наслідок до повторних позовних заяв застосовуються вимоги КАС України як до нової позовної заяви.
Згідно із  положеннями частини 2 статті 44 КАС України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (“Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain” №11681/85).
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Надання процесуальним законодавством особі права повторно звертатися до суду  позовною заявою після повернення попередньоподаної заяви не звільняє таку особу від дотримання встановлених законом строків для звернення до суду з позовом, який обчислюється саме з дати коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про порушене право, оскільки встановлене законом обмеження строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. 
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення  без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому ухвалу суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
           Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №280/5250/19  – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
                    Повне судове рішення складено 14 травня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко