УХВАЛА

21 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа № 925/308/13-г 
Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й. - головуючої, Баранця О.М., Булгакової І.В., Дроботової Т.Б., Львова Б.Ю., Пількова К.М., Селіваненка В.П., Ткача І.В., Ткаченко Н.Г.
за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго"
представник - адвокат Крушельницька М.Р. (довіреність №9584/09-03 від 24.12.2019)
відповідач - Публічне акціонерне товариство "Азот"
представник - адвокат Корж В.М. (довіреність №500-08/114 від 28.12.2019)
прокурор Офісу Генерального прокурора Сахно Н.В. (посвідчення №054795 від 14.01.2020)
розглядаючи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Азот" 
на постанову Північного апеляційного господарського суду
від 20.03.2019 
у складі колегії суддів: Кравчук Г.А. (головуючий), Агрикова О.В., Чорна Л.В.
та ухвалу Господарського суду Черкаської області 
від 20.11.2018
у складі судді Довгань К.І.
за заявою виконуючого обов`язки прокурора Черкаської області Павленка В.
про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 про визнання наказу суду таким що не підлягає виконанню
у справі №925/308/13-г
за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"
до Публічного акціонерного товариства "Азот" 
про стягнення 23 972 590, 39 грн.
Ухвалою Верховного Суду 22.04.2019 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Азот" у даній справі та призначено її розгляд на 04.06.2019, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.06.2019.
Ухвалою касаційного суду 07.11.2019 касаційна скарга ПАТ "Азот" у справі №925/308/13-г передана на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з посиланням на необхідність відступу від правової позиції касаційного суду у справі №925/2073/13 у постанові 09.04.2019 за подібних обставин справи, згідно з якою висловлено правову позицію про відсутність у прокурора права на подання заяви про перегляд судової ухвали про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, та погодження колегії суддів з правовою позицією про наявність у прокурора регіональної прокуратури повноважень щодо ініціювання питання про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами керівником регіональної прокуратури, який не приймав участі у справі з початку її розгляду, для захисту інтересів держави. 
Також, в ухвалі 07.11.2019 про передання справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначалося про необхідність відступу від висновку касаційного суду у справі №925/2073/13 щодо можливості розгляду по суті касаційної скарги на судове рішення (ухвалу) про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, з огляду на встановлення процесуального фільтру відповідно до пункту 23 частини 1 статті 255 та пункту 2 частини 1 статті 287 ГПК України щодо можливості касаційного перегляду зазначеного судового рішення (том 4, а.с. 242-259). Звертаючись із касаційною скаргою на судові рішення про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, скаржник не обґрунтовував свого права на касаційний перегляд прийнятої за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду про задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, її скасування та прийняття нового судового рішення (ухвали) про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню. 
Колегія суддів касаційного суду, приймаючи до розгляду зазначену касаційну скаргу, виходила з того, що в суді касаційної інстанції уже розглянуто подібні справи №916/1538/16 з винесенням постанови 16.10.2018 та №925/2073/13 з винесенням постанови 09.04.2019, а тому існує необхідність прийняття до розгляду даної справи з метою забезпечення єдності судової практики на предмет допуску до касаційної інстанції судових рішень (нових рішень) про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, прийнятих за наслідком перегляду за нововиявленими обставинами ухвали суду.
Відповідно до пункту 23 частини першої статті 255 ГПК України (в редакції, яка застосовується до спірних правовідносин та існувала на час прийняття ухвали місцевого суду 20.11.2018 та постанови 20.03.2019 та подання касаційної скарги шляхом надіслання поштового відправлення 05.04.2019), апеляційному перегляду підлягають ухвали місцевого суду про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. А згідно з пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України, такі судові рішення відсутні в переліку ухвал, які можуть переглядатися касаційним судом. 
Отже, в суді касаційної інстанції не допускається перегляд постанов апеляційного суду, прийнятих за наслідком перегляду ухвал місцевого суду про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа (яким в даному випадку є наказ суду) таким, що не підлягає виконанню. 
Частинами першою та другою статті 325 ГПК України визначено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Частинами шостою та сьомою статті 325 ГПК України передбачено, що з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі. Судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Оскільки правила касаційного перегляду згідно з діючим процесуальним законодавством не допускають перегляду судових рішень, прийнятих за наслідком апеляційного перегляду ухвал місцевого суду про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, такі ж правила повинні застосовуватися на стадії касаційного розгляду постанов апеляційних судів, прийнятих за наслідками апеляційного перегляду ухвал місцевого суду, які є результатом перегляду за нововиявленими обставинами ухвали про визнання чи відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, та за своєю правовою природою новим рішенням про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Колегією суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду встановлено, що предметом касаційного оскарження ПАТ "Азот" згідно з касаційною скаргою 04.04.2019 №501-06/225 є постанова Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019, прийнята за наслідком апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду 18.03.2016 про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, згідно з якою ухвала 18.03.2016 була скасована з прийняттям нової ухвали про відмову у визнанні наказу суду таким, що не підлягає виконанню. Отже, така постанова апеляційного суду не оскаржується в касаційному порядку. 
У Рішенні ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції" звертається увага на те, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), воно повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним". Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. 
Практика застосування Конвенції дозволяє зробити висновок про те, що право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю правовою природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення ЄСПЛ від 17.01.2012 у справі "Станєв проти Болгарії"). 
Обмеження права на доступ до суду не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє розумне співвідношення пропорційності між засобами, що використовуються, і метою, яка має бути досягнута (рішення ЄСПЛ від 05.04.2018 у справі "Зубац проти Хорватії").
Частинами першою та четвертою статті 11 ГПК України передбачено обов`язок суду при розгляді господарської справи керуватися принципом верховенства права та застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що обмеження права на доступ до суду на етапі касаційного перегляду судових рішень про визнання (чи про відмову у визнанні) наказу суду таким, що не підлягає виконанню, передбачено законом та переслідує мету звільнення касаційного суду від надмірної кількості спорів, які не пов`язані з перевіркою судових рішень на предмет правильності застосування норм матеріального права, оскільки в даному випадку питання правильності застосування норм матеріального права не вирішується, а вирішується питання застосування процесуальних норм права. Тому законодавцем передбачено, що перегляд таких спорів завершується на стадії апеляційного розгляду. Отже, таке законодавче обмеження переслідує легітимну мету та визначене процесуальним законом.
Касаційний суд не вбачає в даному випадку порушення розумного співвідношення між засобами, що використовуються (зазначеним процесуальним фільтром, передбаченим процесуальним законом), та метою, яка має бути досягнута при розгляді даної справи, оскільки метою розгляду у даній справі позовного провадження був належний захист майнових прав позивача за вимогою про стягнення коштів з відповідача, вимоги якого задоволені з прийняттям відповідного рішення суду. Рішення суду мало виконуватися усіма особами в Україні, однак таке виконання було перервано у незаконний спосіб укладенням недійсного правочину, який суперечив інтересам держави та суспільства, що підтверджено рішеннями судів в іншій справі. 
Відтак, закриваючи касаційне провадження за касаційною скаргою на судові рішення, якими відмовлено у задоволенні заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню касаційний суд, не порушує розумного співвідношення між засобами, що використовувалися, та метою законодавця, який передбачив такий процесуальний фільтр. 
З огляду на зазначені правові висновки, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступає від висновків щодо можливості перегляду в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за наслідком апеляційного перегляду нового судового рішення (ухвали) про відмову у задоволенні заяви про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, згідно з постановами Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №925/2073/13 та від 16.10.2018 у справі №916/1538/16. 
Касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Азот" у справі №925/308/13-г слід закрити відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 та статті 296 ГПК України з огляду на відсутність повноважень у касаційного суду щодо здійснення касаційного перегляду таких судових рішень. 
Ухвала прийнята з окремою думкою двох суддів у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 255, 293, 296, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду,-
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Азот" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 та ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.11.2018 за заявою виконуючого обов`язки прокурора Черкаської області Павленка В. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Черкаської області від 18.03.2016 у справі №925/308/13-г закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Л.Й. Катеринчук
Судді                                                                                          О.М. Баранець 
                                                                                          І.В. Булгакова 
                                                                                          Т.Б. Дроботова 
                                                                                                  Б.Ю. Львов
                                                                                                  К.М. Пільков 
                                                                                                  В.П. Селіваненко
                                                                                                  І.В. Ткач
                                                                                                      Н.Г. Ткаченко