Ухвала                                                                                           Іменем України
11 червня 2020 року                                                                                                              м. Київ
справа № 755/8439/18                                                                                   провадження № 51-2723ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року щодо  ОСОБА_4 ,
встановив:   
За вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Росії, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя  АДРЕСА_2 , раніше несудимого, щодо якого у провадженні Подільського районного суду в м. Києві перебуває кримінальна справа за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі – КК),
засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року вказаний вирок в частині призначеного покарання змінений. ОСОБА_4 вважається засудженим за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, на нього покладені обов`язки, передбачені ст. 76 КК. У решті вирок залишений без змін.
За вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 21 травня 2018 року близько 13 год. 24 хв. біля аптечного пункту, що на вул. Кибальчича, 19-В у м. Києві, повторно заволодів велосипедом потерпілого ОСОБА_5 , на якому намагався втекти, однак незабаром був затриманий потерпілим.
У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про скасування ухвали апеляційного суду через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного  ОСОБА_4  покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та його особі внаслідок м`якості. Посилається на безпідставне звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК. Просить рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд у суд апеляційної інстанції.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.
Висновок суду про доведеність винуватості  ОСОБА_4 у вчиненні  кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не оспорюються.
Як убачається з копій судових рішень, суд апеляційної інстанції, перевіряючи правильність призначення ОСОБА_4 покарання,врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та  нарколога не перебуває, а також визнання засудженим протиправності своєї поведінки та щире каяття і за відсутності обтяжуючих покарання обставин дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Ураховуючи наведене, обставини, що вказують на явну несправедливість призначеного  ОСОБА_4  покарання через м`якість, а також на безпідставність звільнення засудженого від його відбування на підставі ст. 75 КК, відсутні. 
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам статей 370, 419 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Отже, підстав для скасування рішення апеляційного суду з мотивів, викладених у касаційній скарзі прокурора, не виявлено.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року щодо  ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                        ОСОБА_2                                       ОСОБА_3