ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2659/20 Справа № 205/9852/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Приходченко О. С. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, – 

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права щодо підсудності, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та відмову у відкритті провадження у справі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 25% (1/4) від усього заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня подачі позову й до досягнення сином 23 років, або до закінчення навчання, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи працездатного віку (а.с. 1-4). 
Згідно копії паспорту позивача серії НОМЕР_1 , виданого Ленінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 25.11.1999 року, її місце проживання зареєстроване за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 6). 
Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. 
Крім того, частиною 1 статті 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 за адміністративно-територіальним поділом міста відноситься до Новокодацького (Ленінського) району м.Дніпро; приймаючи до уваги, що позивач скористалась своїм правом на подачу позову за альтернативною підсудністю, - колегія дійшла висновку, що місцевим судом відкрито провадження у даній справі з дотриманням правил територіальної підсудності, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. 
Доводи апеляційною скарги про те, що положення ч. 1 статті 28 ЦПК України розповсюджуються лише на категорію справ про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, є безпідставним. 
Твердження апеляційної скарги щодо наявності підстав для повернення позовної заяви позивачеві не заслуговують на увагу, адже положеннями п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, який був чинним на час подання апеляційної скарги, передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції лише щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності. 
Вимога апелянта про відмову у відкритті провадження у цивільній справі - не ґрунтується на положеннях діючого Цивільного процесуального кодеку України.
Отже, оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням правил підсудності, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2019 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий

Судді