УХВАЛА

30 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/1092/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:
Кондратової І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий - Савицький Я.Ф., судді -  Головей В.М.,Разюк Г.П.) 
від 19.02.2020

за скаргою Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"
на постанови приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у справі № 916/1092/19

за позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю  "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН"
про стягнення 4 721 991,12 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 у задоволенні скарги ТОВ "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на постанову приватного виконавця про опис та арешт майна (коштів) боржника у справі № 916/1092/19 відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі  № 916/1092/19 ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.11.2019 скасовано. Скаргу ТОВ "ЄВРОПІАН АГРО ІНВЕСТМЕНТ ЮКРЕЙН" на постанову приватного виконавця про арешт майна боржника у справі № 916/1092/19 - задоволено. Визнано неправомірною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова В.Г. про арешт майна боржника від 01.10.2019 у виконавчому провадженні № 60072608, якою накладено арешт на майнові права (право оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 23.04.2019р. №19/89-о/д).

11.03.2020 приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі  № 916/1092/19, в якій просить скасувати цю постанову та залишити без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.11.2019.

У касаційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В.:

1)           викладає фактичні обставини справи, що встановлені судами попередніх інстанцій та обставини, що були відхилені ними;

2)          цитує положення статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні", статті 10, частин 1-3 статті 18, частин 1-3 статті 56, частини 1 статті 61 Закону України "Про виконавче провадження", статей 177, 178, 395,частини 2 статті 190, частини 1 статті 795 Цивільного кодексу України, пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно", пункту 2 частини 1 статті 1, частини 1 статті 5, частини 1 статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 3 статті 13, статті 73, частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, але не зазначає, які з цих норм неправильно застосовано чи порушено судом апеляційної інстанції;

3)          стверджує, що суд апеляційної інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, при цьому не наводить належного правового обґрунтування неправильного застосування судом процитованих у скарзі норм права;

4)          посилається на ухвалу Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 149/1120/19.

Перевіривши форму і зміст касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення її без руху з таких підстав.

1). Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону від 15.01.2020 № 460 - ІХ, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини 1статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень);

Таким чином, у касаційній скарзі на постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про розгляд скарги на постанову приватного виконавця має зазначатися підстава (підстави) касаційного оскарження судових рішень, а саме:

- яка норма матеріального та процесуального права неправильно застосована чи порушена судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

- обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 

Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, Верховний Суд установив, що касаційна скарга в частині обґрунтування підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку містить лише виклад фактичних обставин справи, що встановлені судами та обставини, що були відхилені ними; цитати нормативних актів; посилання на ухвалу Верховного Суду від 08.08.2019 у справі № 149/1120/19 і; із абстрактним зазначенням, що судом апеляційної інстанції постанову ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, тобто касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

2). Окрім того, суддя-доповідач, перевіривши матеріали касаційної скарги, встановив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України, який, зокрема, визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити  судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

За подання касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Частина 7 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до вимог касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Вимоги до платіжного документу встановлює Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22. 

Згідно з пунктом 3.7. цієї Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. 

Таким чином, платіжне доручення додається до скарги і має містити відомості про те, яка саме скарга оплачується.

Необхідним реквізитом ідентифікації скарги є, зокрема, дата оскаржуваного судового рішення.

До касаційної скарги заявник додав копію платіжного доручення № 5480 від 02.03.2020 про сплату судового збору у розмірі 3 842,00 грн за подання касаційної скарги на інше судове рішення у цій справі (постанову від 12.02.2020  у справі  № 916/1092/19).

З огляду на те, що скаржник не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також не надав суду документи, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі  № 916/1092/19  у встановлених порядку і розмірі, касаційна скарга відповідно до статті 174, частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України залишається без руху для надання строку на усунення встановлених недоліків. 

Керуючись статтею 234, пунктом 5 частини 2 статті 290, частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі  № 916/1092/19 залишити без руху.

2. Приватному виконавцеві виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу протягом десяти днів з дня вручення ухвали усунути недоліки касаційної скарги:

- подати до суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав), з доказами надіслання копій відповідних уточнень (змін) до касаційної скарги іншим учасникам справи;

- подати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 у справі  № 916/1092/19 у розмірі 2 102,00 грн.

3. Роз`яснити Приватному виконавцеві виконавчого округу Одеської області Парфьонову Георгію Володимировичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із касаційною скаргою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                І. Кондратова