ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3949/19                                                                Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Паламар П.Г.
                                                                                                             Суддя-доповідач: Шурко О.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  28 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Шурка О.І.,
суддів                                        Василенка Я.М., Ганечко О.М., 
при секретарі                               Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування позивачу пені в розмірі 418324,62 грн. в період з 29.07.2015 по 12.03.2019 та зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки платника податків позивача інформацію про нараховану пеню в розмірі 418324,62 грн. за період з 29.07.2015 по 12.03.2019.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, суд першої інстанції не вказав, з яких підстав він не приймає доводи позивача щодо порушення відповідачем п. 87.9. ПК України, згідно з якої: у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що заборгованість позивача виникла за податковим повідомленням-рішенням №20/23-17-05-08/03328675 від 01.04.2014 року, інших нарахувань за даним платежем до винесення рішення в справі 580/1051/19 не відбувалось, а всі кошти сплачені платником були зараховані в погашення податкового боргу у відповідності до ст. 87 ПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «Черкасиелектротранс» з питань дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2011 року по 31.12.2012 року, за результатами якої складено Акт від 27.12.2013 №15835/23-01-17-0508/03328675.
На підставі вказаного Акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.04.2014 №20/23-01-17-0508/03328675, яким застосовано до підприємства суму штрафної (фінансової) санкції в розмірі 517410,68 грн. та нараховано пеню в розмірі 104876,09 грн.
Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, відповідач оскаржив його до Черкаського окружного адміністративного суду, проте, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2014 у справі №823/2381/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2014 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.09.2015, податкове повідомлення-рішення №20/23-01-17-0508/03328675 залишено в силі.
Відтак, сума заборгованості підприємства, що виникла згідно з податковим повідомленням-рішенням №20/23-01-17-0508/03328675 від 01.04.2014 є узгодженою із 20.11.2014.
В подальшому, постановою Черкаського адміністративного суду від 29.04.2015 у справі №823/1062/15, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.09.2015, стягнуто з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 622286,78 грн.
Як встановлено судом першої інстанції, податковий борг у розмірі 622286,78 грн. погашався наступним чином: платіжне доручення №1862 від 29.07.2015 року - 2279,97 грн.; платіжне доручення №2445 від 01.10.2015 року - 7000,00 грн.; платіжне доручення №Р1 103ТОЗ4 від 03.11.2015 року - 3085,31 грн.; платіжне доручення №3668 від 16.02.2016 року - 727,22 грн.; платіжне доручення №С1215УР6Хи від 15.12.2016 року - 5791,65 грн.; платіжне доручення №Н 110288рО\У від 02.11.2017 року - 121,25 грн.; платіжне доручення №Н11077ОА\У(2 від 07.11.2017 року - 9,16 грн.; платіжне доручення №Н1107708\УУ від 07.11.2017 року - 275,2 грн.; платіжне доручення №Н1123УЮУА від 23.11.2017 року - 136,84 грн.; платіжне доручення №Н1123У07ГО4 від 23.11.2017 року - 6,42 грн.; платіжне доручення №Н12049КС1У від 04.12.2017 року - 385,01 грн.; платіжне доручення №Н1211YWЗVB від 11.12.2017 року - 49,04 грн.; платіжне доручення №Н 121180НР від 11.12.2017 року - 65,74 грн.; платіжне доручення №Н1218Х8У89 від 18.12.2017 року - 414,51 грн.; платіжне доручення №Н 1218Х8ГШ від 18.12.2017 року - 17,25 грн.; платіжне доручення №Н12218Е4Р.Г від 21.12.2017 року - 315,53 грн.; платіжне доручення №Н 12218Е8КІ від 21.12.2017 року-106,57 грн.; платіжне доручення N Н12269У8\9 від 26.12.2017 року - 8589,6 грн.; платіжне доручення №Н12277І17Е1 від 27.12.2017 року - 5736,17 грн.; платіжне доручення №10104УЮ8У від 04.01.2018 року - 18,9 грн.; платіжне доручення №І0104УШХ7 від 04.01.2018 року - 871,69 грн.; платіжне доручення №І0105Р7Ю8 від 05.01.2018 року - 337,32 грн.; платіжне доручення №І0105Е85Р2 від 05.01.2018 року - 38,00 грн.; платіжне доручення №10118РІХіЕЯ від 18.01.2018 року - 1002,84 грн.; платіжне доручення №10118РІДУ\У6 від 18,01.2018 року - 151,79 грн.; платіжне доручення №10122ХА4Т\У від 22.01.2018 року -35,88 грн.; платіжне доручення №10122X8 УХИ від 22.01.2018 року - 71,37 грн.; платіжне доручення №10205ТІМАК від 05.02.2018 року - 295,45 грн.; платіжне доручення №10205ТІЗКЕГ від 05.02.2018 року - 583,93 грн.; платіжне доручення №І0213913К6 від 13.02.2018 року - 656,75 грн.; платіжне доручення №І0216РЖМС від 16.02.2018 року - 571,94 грн.; платіжне доручення №І0216Е21М4 від 16.02.2018 року - 2,44 грн.; платіжне доручення №І0219898Щ від 19.02.2018 року - 67,13 грн.; платіжне доручення №І0226868КК від 26.02.2018 року - 6,8 грн.; платіжне доручення №І03168ЕУО9 від 16.03.2018 року - 927,95 грн.; платіжне доручення №103168ЕЕІС від 16.03.2018 року - 1602,82 грн.; платіжне доручення №Ю320РОХО від 20.03.2018 року - 680,4 грн.; платіжне доручення №І032275Р1А від 22.03.2018 року - 9,35 грн.; платіжне доручення №І0322756УІ від 22.03.2018 року - 804,66 грн.; платіжне доручення №10321У7ОУ від 21.03.2018 року - 2312,36 грн.; платіжне доручення №І04137Ш1В від 13.04.2018 року - 202,44 грн.; платіжне доручення №І04137ииТ1 від 13.04.2018 року - 25,28 грн.; платіжне доручення №Ю417ХОиУМ від 17.04.2018 року - 9,3 грн.; платіжне доручення №І05308СНІ1 від 30.05.2018 року - 1270,99 грн.; платіжне доручення №Ї053083М54 від 30.05.2018 року - 12000,49 грн.; платіжне доручення №І0604Т7ЕИ6 від 04.06.2018 року - 13940,87 грн.; перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший висновок № лист 9491/10 від 18.05.2018 року від 08.06.2018 -2284,74 грн.; платіжне доручення №І0612ХНО(25 від 12.06.2018 року - 112,88 грн.; платіжне доручення №1072073785 від 20.07.2018 року - 165,49 грн.; платіжне доручення №Ю726УЯНХО від 26.07.2018 року - 23,08 грн.; платіжне доручення №Ю726УВКІ6 від 26.07.2018 року - 42,18 грн.; платіжне доручення №І07279К2АЗ від 27.07.2018 року - 53,84 грн.; 04.06.2018 року перерахунок коштів у межах одного бюджетного рахунку лист № 1451/8 від 01.08.2018 року - 79.46 грн.; 13.06.2018 року перерахунок коштів у межах одного бюджетного рахунку лист № 1451/8 від 01.08.2018 року - 4739.98 грн.; платіжне доручення №1081780000 від 17.08.2018 року - 64,75 грн.; платіжне доручення №І08178ОУО7 від 17.08.2018 року - 10498,77 грн.; платіжне доручення №І0827Т6МО1 від 27.08.2018 року - 1481,19 грн.; платіжне доручення №І0827Т5У 1А від 27.08.2018 року - 12,55 грн.; платіжне доручення №1217 від 05.10.2018 року - 30958,83 грн.; платіжне доручення №1223 від 09.10.2018 року - 1952,07 грн.; платіжне доручення №1328 від 19.11.2018 року - 31343,9 грн.; платіжне доручення №1342 від 30.11.2018 року - 546,21 грн.; платіжне доручення №1634 від 21.12.2018 року - 114919,5 грн.; платіжне доручення №19 від 14.02.2019  року - 120060,66 грн.; платіжне доручення №80 від 12.03.2019 року - 91000,2 грн.
У зв`язку із сплатою КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб з порушенням строків податковим органом було нараховано пеню відповідно до ст. 129 ПК України, а саме: 29.07.2015 року - 366,54 грн.; 01.10.2015 року - 1149,30 грн.; 03.11.2015 року - 580,21 грн.; 16.02.2016 року - 191,92 грн.; 15.12.2016 року - 2476,75 грн.; 07.11.2017 року - 5,84 грн.; 07.11.2017 року - 175,37 грн.; 23.11.2017 року - 88,60 грн.; 23.11.2017 року - 4,16 грн.; 04.12.2017 року - 252,01 грн.; 11.12.2017 року - 32,32 грн.; 11.12.2017 року - 43,33 грн.; 18.12.2017 року - 275,04 грн.; 18.12.2017 року - 11,45 грн.; 21.12.2017 року - 209,97 грн.; 21.12.2017 року - 70,92 грн.; 26.12.2017 року - 5743,55 грн.; 27.12.2017 року - 3839,24 грн.; 04.01.2018 року - 12,75 грн.; 04.01.2018 року - 587,90 грн.; 04.01.2018 року - 12,75 грн.; 05.01.2018 року - 227,72 грн.; 05.01.2018 року - 25,65 грн.; 18.01.2018 року - 685,35 грн.; 18.01.2018 року - 103,73 грн.; 22.01.2018 року - 24,61 грн.; 22.01.2018 року - 48,96 грн.; 05.02.2018 року - 205,32 грн.; 13.02.2018 року - 459,78 грн.; 16.02.2018 року - 401,50 грн.; 16.02.2018 року - 1,71 грн.; 19.02.2018 року - 47,25 грн.; 26.02.2018 року - 4,82 грн.; 16.03.2018 року - 668,08 грн.; 16.03.2018 року - 1153,95 грн.; 20.03.2018 року - 491,60 грн.; 22.03.2018 року - 6,77 грн.; 22.03.2018 року - 582,41 грн.; 29.03.2018 року - 1672,20 грн.; 13.04.2018 року - 149,38 грн.; 13.04.2018 року - 18,65 грн.; 17.04.2018 року - 6,89 грн.; 30.05.2018 року - 976,16 грн.; 30.05.2018 року - 9216,77 грн.; 04.06.2018 року - 10751,73 грн.; 08.06.2018 року - 1672,73 грн.; 12.06.2018 року - 87,64 грн.; 20.07.2018 року - 132,51 грн.; 26.07.2018 року - 18,57 грн.; 26.07.2018 року - 33,94 грн.; 27.07.2018 року - 43,35 грн.; 01.08.2018 року - 61,28 грн.; 01.08.2018 року - 3683,28 грн.; 17.08.2018 року - 53,01 грн.; 17.08.2018 року - 8595,13 грн.; 27.08.2018 року - 1222,12 грн.; 27.08.2018 року - 10,35 грн.; 05.10.2018 року - 26317,89 грн.; 09.10.2018 року - 1664,45 грн.; 19.11.2018 року - 27549,48 грн.; 30.11.2018 року - 483,94 грн.; 21.12.2018 року - 103365,21 грн.; 14.02.2019 року - 34347,51 грн.; 14.02.2019 року - 77875,33 грн.; 12.03.2019 року - 86576,34 грн.
Загальна сума нарахованої пені складає 418834,62 грн.
Вважаючи, що в супереч вимогам п. 87.9 ПК України, контролюючим органом не було спрямовано всі кошти КП «Черкасиелектротранс» в рахунок погашення податкового боргу, що призвело до неправомірного нарахування пені в розмірі 418834,62 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом. 
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 54.3 ст. 54 ПК України встановлено підстави визначення сум грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків контролюючим органом самостійно.
Відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).
Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 87.1. ст. 87 ПК України встановлено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
У відповідності до п. 129.1 ст. 129 ПК України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Пунктом 129.3 ст. 129 ПК України встановлено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.
Згідно з п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, визначена пп. 129.1.2 п. 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження. Пеня, визначена п. 129.1.3 п. 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб.
Статтею 131 ПК України встановлено, що нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків. При погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом. Суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України (в редакції чинній на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тобто після 15.12.2017 року) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені позивачем обставини, що були покладені в основу 
позовних вимог позивача, вже досліджувались в судовому порядку та їм була надана оцінка у рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 580/1051/19, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019.
Так, судами першої та апеляційної інстанції у справі № 580/1051/19 встановлено, що сума заборгованості підприємства, що виникла згідно з податковим повідомленням-рішенням №20/23-01-17-0508/03328675 від 01.04.2014 є узгодженою з 20.11.2014.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України податковим органом  була сформована та надіслана відповідачу податкова вимога "Ю" від 03.06.2014 №1775-25.
Як вже зазначалось вище, постановою Черкаського адміністративного суду від 29.04.2015 у справі №823/1062/15, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.09.2015, стягнуто з КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 622286,78 грн.
Оскільки КП «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради вказаний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб  було сплачено з порушенням строків податковим органом було нараховано пеню відповідно до ст. 129 ПК України, загальна сума якої складає 418834,62 грн. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, доказів добровільної сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем суду не надано, відтак наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення зобов`язання зі сплати нарахованої пені, які виникли після 27.03.2016 розмірі 416546,65 грн.
В іншій частині позовних вимог, а саме в частині зобов`язань зі сплати нарахованої пені, які виникли: 29.07.2015 року на суму 366,54 грн.; 01.10.2015 року на суму 1149,30 грн.; 03.11.2015 року на суму 580,21 грн.; 16.02.2016 на суму 191,92 грн., на загальну суму 2287,97 грн., судом першої та апеляційної інстанції відмовлено, оскільки минув передбачений ст.102 ПК України 1095 денний строк давності на стягнення такого податкового боргу.
Відтак, висновки суду першої інстанції прийняті з урахуванням перевірки правильності нарахування пені у справі №580/1051/19, відтак доводи апелянта, щодо неправомірності таких висновків, колегію суддів до уваги не приймаються. 
При цьому, вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача виключити з інтегрованої картки платника податків КП Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради інформацію про нараховану пеню в розмірі 418324,62 грн. за період з 29.07.2015 по 12.03.2019 є безпідставними, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, наявність таких даних в інтегрованій картці позивача або виключення останніх з інтегрованої картки, у разі задоволення вказаної вимоги, не призвело б до відновлення порушених прав позивача. 
Твердження апелянта в частині порушення відповідачем п. 87.9 ПК України, згідно з якою у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків є необґрунтованими, оскільки відповідачем всі кошти сплачені платником були зараховані в погашення податкового боргу на суму 622286 грн. 78 коп, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками та не спростовується доводами апеляційної скарги. 
З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Черкаській області з нарахування пені комунальному підприємству «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Черкасиелектротранс» Черкаської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                                Шурко О.І.

Судді:                                                                                          Василенко Я.М.

                                                                                                    Ганечко О.М.