Ухвала
 
20 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 490/11202/16-ц
 
провадження № 61-4148ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить відстрочити їй сплату судового збору, враховуючи майновий стан, посилаючись на статтю 8 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження вказаних обставин додано довідку Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області від 19 лютого 2020 року № 1632/02.03.
 
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Аналіз клопотання про відстрочення сплати судового збору свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів, призначених для сплати судового збору, на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. 
 
Враховуючи зазначене вище, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.
 
У зв`язку з наведеним заявникові необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України              «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» Судовий  збір  справляється  у  відповідному  розмірі  від мінімальної  заробітної  плати  у місячному розмірі,  встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,  - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата була встановлена у розмірі 1 378,00 грн.
 
З судових рішень, які оскаржує заявник, вбачається одна вимога щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 серпня 2007 року № 953?04/07, яка станом на 09 вересня 2016 року становить 77 287,03 долари США.  
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17 наведено правовий висновок щодо сплати судового збору за подання позовної заяви про звернення стягнення на майно, згідно якого, зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі окремого договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача. Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.
 
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 мінімальної заробітної плати.
 
В порядку частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подачі позову, за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
 
Згідно з офіційним курсом гривні до іноземних валют станом на листопад 2016 року 1 долар США дорівнював 25,63 грн, тобто, ціна позову була еквівалентна 1 980 866,57 грн.
 
Таким чином, за звернення до суду першої інстанції з вищевказаним позовом підлягав сплаті судовий збір у розмірі 29 713,00 грн (1 980 866,57*1,5%).
 
За змістом частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала при поданні позовної заяви, скарги.
 
З урахуванням вищенаведеного, за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 59 426,00 грн (29 713*200%).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)». 
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 136, 176, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимоги ухвали до 16 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
    
Суддя                                                                                                         Н. Ю. Сакара