Постанова
Іменем України 
 
29 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 710/888/13-ц
провадження № 61-42265св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,    
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», 
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,   
      
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк»  на постанову апеляційного суду Черкаської області від 24 липня                       2018 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Новікова О. М.,                  Ювшина В. І., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
16 квітня 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк» та/або банк) звернулося до суду з позовом до   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 30 листопада 2006 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (найменування юридичної особи змінено на ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 836-004/06Р, згідно з яким банк надав останньому кредит у розмірі 38 700,00 доларів США зі сплатою 12 % річних та строком повернення до 30 листопада 2036 року.
Зобов`язання за кредитним договором від 30 листопада 2006 року забезпечені іпотекою належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 та порукою, згідно з укладеним 30 листопада 2006 року договором між банком та                       ОСОБА_2   
У зв'язку з неналежним невиконанням зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 06 грудня            2012 року складає  66 412, 92 доларів США, що за курсом Національного банку України  становить 530 838, 74 грн. 
На виконання умов кредитного договору на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банком неодноразово надсилалися повідомлення про необхідність погашення кредитної заборгованості, які залишились без реагування.  
Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на свою користь  заборгованість за кредитним договором в сумі 530 838, 47 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 3 441,00 грн.
Короткий зміст рішення суду першої  інстанції
Заочним рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 09 липня 2013 року у складі судді Красюк Г. П. позов ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 530 838,47 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 3 441,00 грн.
Суд першої інстанції виходив із того, що за порушення  виконання  боржником зобов'язань за кредитним договором боржник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед банком.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року заочне рішення Шполянського районного суду Черкаської області                     від 09 липня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та витрат зі сплати судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «Правекс-Банк».
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Відмовляючи в задоволенні позову банку в частині стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором, суд апеляційної інстанції виходив із того, що банк звернувся з позовними вимогами до      поручителя з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою  статті 559 ЦКУкраїни.
        Короткий зміст вимог касаційної скарги
Не погодившись із таким вирішенням спору, ПАТ КБ «Правекс-Банк»подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судових витрат зі сплати судового збору та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції. 
Касаційна скарга свідчить про те, що постанова апеляційного суду оскаржується лише в частині вирішення позовних вимог до поручителя, в іншій частині не оскаржується, тому в касаційному порядку не переглядається (частина перша статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга ПАТ КБ «Правекс-Банк» аргументована тим, що апеляційний суд, вирішуючи спір, помилково визнав, що строк дії поруки припинився 01 жовтня 2007 року, оскільки 30 березня 2007 року                  ОСОБА_2 була направлена не вимога про дострокове повернення кредиту та процентів, а попередження про необхідність приведення розрахунків за кредитним договором до умов графіку кредитування.
Крім того, апеляційний суд безпідставно поновив ОСОБА_2  строк на апеляційне оскарження, оскільки останній не довів належними та допустимими доказами поважності причин його пропуску.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу  
ОСОБА_2 подав відзив, у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2019 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк»  до                   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.  
Витребувано із Шполянського районного суду Черкаської області       зазначену справу.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що 30 листопада 2006 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» (у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи - ПАТ КБ «Правекс-Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 836-004/06Р, згідно з яким банк надав останньому кредит в іноземній валюті в розмірі 38 700,00 доларів США зі сплатою                 12 % річних та строком  повернення до 30 листопада 2036 року.
Відповідно до пункту 4.1. кредитного договору ОСОБА_1    зобов`язався погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 129,00 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця.
30 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, згідно з яким останній зобов`язався перед банком нести солідарну майнову відповідальність за  виконання в повному обсязі взятих на себе ОСОБА_1 зобов`язань за  кредитним договором від 30 листопада 2006 року № 836-004/06Р та можливих змін і доповнень до нього, щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до                 30 листопада 2031 року у розмірі 38 700,00 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором                            від 30 листопада 2006 року № 836-004/06Р станом на 06 грудня 2012 року     заборгованість за кредитом складає 66 412,92 доларів США, в тому числі: кредит 38 442,00 долари США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту 6 816,00 доларів США, відсотки 15 625,92 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків 5 529,00 доларів США.
24 грудня 2012 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про дострокове погашення боргу, яка, згідно з рекомендованим повідомленням  про вручення поштового відправлення, була отримана останнім 28 грудня 2012 року.  
Апеляційний суд установив, що аналогічна вимога про дострокове погашення боргу була надіслана поручителю ОСОБА_2 , проте поштовий конверт було повернуто без вручення адресату з зазначенням причини -  за зазначеною адресою не проживає. 
До заяви про перегляд заочного рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 липня 2013 року у даній справі ОСОБА_2 додано ксерокопію вимоги  банку від 30 березня 2007 року до нього, як поручителя, про повне дострокове погашення кредиту від 30 листопада 2006 року в сумі 39 557,00 доларів США, із яких 38 442 доларів США -несплачений кредит, 1 094 доларів США - несплачені відсотки та                       21,00 долар США - пеня на суму непогашеного кредиту та несплачених відсотків.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Мотивувальна частина
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права  
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом частини четвертої  статті 559 ЦК України  порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
Згідно зі статтею 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути  позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право  вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Унаслідок порушення боржником виконання зобов`язань за кредитним договором 30 березня 2007 року ПАТ КБ «Правкс-Банк» направило поручителю вимогу про сплату боргу за кредитом, а також сплату процентів та пені згідно з пунктом 1.2 кредитного договору. У цій вимозі банк просив погасити прострочену заборгованість за кредитним договором та достроково повернути отриманий кредит (тіло кредиту) у залишковій сумі протягом 30 календарних днів з моменту одержання цієї претензії (повідомлення).
Вказане рекомендоване повідомлення ОСОБА_2 отримав у квітні 2007 року.
Пред`явивши вимогу 30 березня 2007 року про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої  статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.
У разі зміни кредитором на підставі частини другої  статті 1050 ЦКУкраїни строку виконання основного зобов`язання передбачений частиною четвертою  статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обчисленню від цієї дати.
ПАТ КБ «Правкс-Банк» звернулося з позовними вимогами до                       ОСОБА_2 16 квітня 2013 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого частиною четвертою  статті 559 ЦКУкраїни.
Виходячи зі встановлених, на підставі поданих сторонами, належних та допустимих доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , як поручителя, про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Доводи касаційної скарги ПАТ КБ «Правекс-Банк» про те, що судом апеляційної інстанції безпідставно поновлено строк на апеляційне оскарження, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані обставини не є тими порушеннями процесуального права, які дають підстави для скасування рішення відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року). 
Інші аргументи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновком апеляційного суду, а також містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків апеляційного суду, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду апеляційної інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ,                   від 10 лютого 2010 року).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для  залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду в оскарженій частині - без змін. 
Керуючись статтями 389, 400, 401 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк»  залишити без задоволення.
Постанову апеляційного суду Черкаської області від 24 липня 2018 року   в частині позову публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Судді:                                                                                      В.  І.  Журавель

                                                                                                 Н. О. Антоненко

                                                                                                 М. М. Русинчук