ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2020 р.           Справа№ 04/01/5026/1089/2011
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Полякова Б.М.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Пантелієнка  В.О. 

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.
розглядаючи матеріали апеляційної скарги Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України)
на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.01.2020 (повний текст 31.01.2020)
у справі №04/01/5026/1089/2011 (суддя - Хабазня Ю.А.)
за заявою Державної судової адміністрації України
про поновлення строку для пред`явлення наказу від 02.08.2019 до виконання
в межах справи №04/01/5026/1089/2011 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокол» (далі - ТОВ «Інфокол»)
до Приватного підприємства «Під ключ» (ідентифікаційний код 33020013) (далі - ПП «Під ключ»)
про визнання банкрутом 
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.05.2020
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.05.2011 порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Під ключ».
Постановою Господарського суду Черкаської області від 12.11.2015 визнано ПП «Під ключ» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.07.2019 стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 15368 грн штрафу.
З метою виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.07.2019 судом видано наказ від 02.08.2019.
ДСА України звернулося до господарського суду в межах справи про банкрутство з заявою про поновлення строку для пред`явлення наказу від 02.08.2019 до виконання.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.01.2020 у задоволенні заяви ДСА України відмовлено.
Ключовим мотивом судового рішення є:
-          ДСА України пропустила строк виконання виконавчого документа з власної вини без будь-яких на те причин. За відсутності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання підстав для його поновлення немає.
В силу положень ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) та ст. 255 ГПК України ухвала господарського суду, постановлена у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяви учасників справи, відноситься до переліку процесуальних документів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. 
Не погодившись з прийнятою ухвалою, 13.04.2020 ДСА України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким поновити строк для пред`явлення наказу від 02.08.2019 до виконання. 
Ключовим аргументом скарги є:
-          не поновлення строку для пред`явлення наказу від 02.08.2019 до виконання фактично позбавляє можливості виконати судове рішення.
Від ПП «Під ключ» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли відзиви на апеляційну скаргу ДСА України.
Ключовим аргументом відзивів є:
-          ДСА України не наведено доказів поважності причин пропуску строку.
Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 22.04.2020 вказана апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Остапенко О.М., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.
Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.327 ГПК України - виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними,  пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи; їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку; про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (ст.329 ГПК України).
Згідно з ч.1, 2, ч.4-6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та   виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, спірний наказ Господарського суду Черкаської області було видано 02.08.2019. Таким чином тримісячний строк для його пред`явлення закінчився 31.10.2019.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.10.2019 ДСА України пред`явила виконавчий документ до виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві. 17.10.2019 виконавчий документ їй було повернено без виконання із вказівкою на те, що він не підлягає виконанню Головним управлінням Державної казначейської служби України.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з моменту видачі виконавчого листа до моменту його фактичного направлення до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві пройшло майже 2 місяці, що свідчить про халатне ставлення посадових осіб ДСА України до своїх обов`язків.
Також апеляційний суд погоджується з зауваженням суду першої інстанції, що ДСА України з моменту повернення виконавчого листа мала ще 13 днів для пред`явлення виконавчого документа до належного органу державної виконавчої служби, однак таких дій заявник не здійснив та не навів суду поважних причин, які завадили це зробити.
Натомість у своїй апеляційній скарзі ДСА України вказує, що 06.11.2019, тобто після спливу строку для пред`явлення наказу, листом звернулася безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що також вказує на неналежне ставлення посадових осіб до виконання своїх обов`язків щодо виконання наказу господарського суду та не доводить, що строк для пред`явлення наказу було пропущено з поважних причин. 
Також колегія суддів погоджується з твердженням боржника, яке зазначено у відзиві, про те, що ДСА України, як державний орган, має бути обізнаний, як саме виконуються рішення суду в схожих ситуаціях, оскільки в Автоматизованій системі виконавчого провадження містяться численні виконавчі провадження, боржником за якими являється Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та ці провадження відкриті у відповідних органах державної виконавчої служби.
Згідно з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Caseof Hornsbyv. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».
19.11.2010 Консультативною радою європейських суддів (КРЄС) прийнято Висновок №13 (2010), який зокрема встановлює, що у державі, яка керується верховенством права, державні органи передусім зобов`язані поважати судові рішення і виконувати їх швидко exofilicio. Сама ідея державного органу, який відмовляється підкоритися рішенню суду, підриває концепцію примату закону (п. 31).
В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Таким чином, враховуючи все викладене вище в сукупності, неналежне виконання службовою особою своїх обов`язків суд не може вважати поважною причиною для поновлення строку. Тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ДСА України пропустила строк виконання виконавчого документа з власної вини без будь-яких на те причин. За відсутності поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання підстав для його поновлення немає.
Доводи апеляційної скарги, які фактично повторюються з поданою до суду першої інстанції заявою, відхиляються, як безпідставні та не спростовують висновків суду першої інстанції.
За таких обставин ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, як така, що прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права.    
Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст.   253-255, 269, ст.    276, ст.   277,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.01.2020 у справі №04/01/5026/1089/2011 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 21.01.2020 у справі №04/01/5026/1089/2011 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Справу №04/01/5026/1089/2011 повернути до Господарського суду Черкаської області.
           5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Головуючий суддя                                                            Б.М. Поляков 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                В.О. Пантелієнко

повний текст складено 25.05.2020