ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № П/811/1827/15	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Дурасової Ю.В.,     
за участю секретаря судового засідання  Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпрі 
апеляційну скаргу                               Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року (головуючий суддя - Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі

за позовом                                         Приватного акціонерного товариства «Креатив»

до                                                   Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області

про                                                   скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Креатив» (далі - Позивач) звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якій просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №0000362204 від 02 березня 2015 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що висновки Відповідача, викладені в акті перевірки №24/11-23-22-04/31146251 від 11.02.2015 року, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є безпідставними та бездоказовими, у той час як право Позивача на формування податкового кредиту, в даному випадку, підтверджується фактом подання останнім разом із деклараціями за вересень та жовтень 2014 року заяв із скаргами, зокрема на постачальника ТОВ «Украгро Інвест». З огляду на доводи, викладені у позовній заяві просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 07 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року, адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Креатив» задоволено (т.6, а.с.170-173; т.6, а.с.199-201). 
Постановою Верховного Суду від 11 липня 2019 року постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року скасовано, а справу №П/811/1827/15 направлено до Кіровоградського окружного адміністративного суду на новий розгляд (т.7, а.с.37-43).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року по справі №П/811/1827/15 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Креатив» до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено (т. 7, а.с. 138-140).
Відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (т. 7, а.с. 147-151).
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що контрагент Позивача не знаходиться за адресою місцезнаходження, а також позбавлений можливості здійснювати фінансово-господарську діяльність, з огляду на відсутність необхідних ресурсів, зокрема, трудових, матеріально-технічних тощо. Крім того, податковий орган вказував на те, що податковий кредит Позивача сформований на підставі виписаних ТОВ «Украгро Інвест» податкових накладних, які в порушення вимог п. 11 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавляє можливості встановити номенклатуру поставлених товарів та, як наслідок, підтвердити реальний характер оспорюваних операцій. Також, Відповідач наголошував на тому, що податкова декларація з податку на додану вартість контрагента Позивача за вересень 2014 року не визнана як податкова звітність, а за жовтень 2014 року - взагалі не подана.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
04 лютого 2020 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Головного управління ДПС у Кіровоградській області про заміну первісного Відповідача правонаступником, в якому останній просить суд замінити Відповідача Головне управління ДФС у Кіровоградській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Кіровоградській області.
Проаналізувавши доводи вказаного клопотання, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Так, Кабінетом Міністрів України 18.12.2018 року прийнято Постанову №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», відповідно до якої постановлено утворити Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Згідно з положеннями абз.4 ч.2 зазначеної Постанови, Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» Головне управління ДФС у Кіровоградській області підлягає реорганізації шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
Згідно з Положенням про Головне управління ДПС у Кіровоградській області, затвердженим Наказом ДПС України від 12.07.2019 №14 ГУДПС є правонаступником усіх прав та обов`язків Головного управління ДФС у Кіровоградській області.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права.
Така позиція щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.
Особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення клопотання Головного управління ДПС у Кіровоградській області та заміни Відповідача в адміністративній справі №П/811/1827/15 з Головного управління ДФС у Кіровоградській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Кіровоградській області.
Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.
За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Відповідача було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку приватного акціонерного товариства «Креатив» (код 31146251) з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства по взаємовідносинах з ТОВ «Украгро Інвест» (код 38790786) за період з 01.09.2014 року по 31.10.2014 року (т.1, а.с. 8-46).
За результатами перевірки складено акт №24/11-23-22-04/31146251 від 11.02.2015 року, в якому зазначено, що перевіркою, зокрема, встановлено порушення п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 13653086 грн., в тому числі за вересень 2014 року на суму 8040292 грн., за жовтень 2014 року на суму 5612794 грн.
В мотивувальній частині акту перевірки №24/11-23-22-04/31146251 від 11.02.2015 року зазначено, що в ході доперевірочного аналізу встановлено, що згідно бази даних ІС «Податковий блок», підсистеми «Перегляд результатів співставлення» по податковому кредиту ПрАТ «Креатив» (код за ЄДРПОУ 31146251) рахуються розбіжності за вересень 2014 року на суму ПДВ 8053531 грн. та за жовтень 2014 року на суму ПДВ 5599555 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Украгро Інвест»(код за ЄДРПОУ 38790786). Зазначена розбіжність виникла внаслідок того, що декларація з ПДВ за вересень 2014 року подана ТОВ «Украгро Інвест» до ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва, не визнана як податкова звітність, податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2014 року ТОВ «Украгро Інвест» згідно бази даних ІС «Податковий блок» не подана.
ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області складено податкову інформацію від 08.12.2014 р. № 4826/7/14-04-22-02-12 «Щодо неможливості проведення зустрічної звірки по ТОВ «Украгро Інвест» (код за ЄДРПОУ 38790786) за період з 01.09.2014 року по 08.12.2014 року, відповідно до якої, не можливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій ТОВ «Украгро Інвест» з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за вересень, жовтень 2014 року.
02 березня 2015 року на підставі акту перевірки Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією прийнято податкове повідомлення-рішення №0000362204 про збільшення суми грошового збільшення суми  грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 20479629,00 грн., з яких за основним платежем в сумі 13653086 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 6826543 грн. (т. 1, а.с. 47).
Правомірність прийняття Відповідачем податкового повідомлення-рішення №0000362204 є предметом судового розгляду в даній справі.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність факту реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі у тому випадку, якщо покупець товарів/послуг скористався правом, наданим йому ст.. 201 податкового кодексу України не є підставою для зменшення податкового кредиту. Крім того, у акті перевірки не містяться факти ненадання до перевірки Позивачем первинних документів, що засвідчують факт сплати ПДВ та факт нереальності здійснення господарської операції, порушення порядку складання первинних бухгалтерських документів. Відтак, Позивачем правомірно сформовано податковий кредит за вересень, жовтень 2014 року із врахуванням податкових накладних виписаних ТОВ «Украгро Інвест».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Розглядаючи дану справу Кіровоградським окружним адміністративним судом було вжито заходи з метою з`ясування обставин на які наголошено у постанові Верховного Суду від 11 липня 2019 року.
Ухвалою суду першої інстанції від 16 серпня 2019 року було зобов`язано Відповідача надати відомості щодо дати подання останньої звітності ТОВ «Украгро Інвест» та письмову інформацію щодо підтвердження знаходження ТОВ «Украгро Інвест» за податковою адресою (т.7, а.с.68-69).
На виконання вимог ухвали представником Відповідача повідомлено, що згідно даних ІС Податковий блок остання податкова звітність з ПДВ подана ТОВ «Украгро Інвест» (код 38790786) до контролюючого органу за вересень 2014 року. Також, згідно даних ІС Податковий блок, ДПІ у м. Миколаїві ГУ ДФС у Миколаївській області до ЄДР внесені повідомлення про відсутність юридичної особи ТОВ «Украгро Інвест» (код 38790786) за місцезнаходженням (форма 18-ОПП) від 04.09.2014 №3632, від 10.09.2014 №3705, від 03.12.2014 №4244 (т.7, а.с.93-105).
Згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 15.08.2019р. місцезнаходженням ТОВ «Украгро Інвест» є м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 34-а, оф. 204/1 (т.7, а.с.58-64).
На вказану адресу судом першої інстанції направлено ухвалу від 25 жовтня 2019 року про зобов`язання ТОВ «Украгро Інвест» (код ЄДРПОУ 38790786) в строк до 12 листопада 2019 року надати суду: - копії фінансово-господарських документів, щодо взаємовідносин з ПАТ «Креатив» (код ЄДРПОУ 311146251) протягом вересня-жовтня 2014 року на підставі договорів: №МТ14-0035 від 25.09.14; №МТ14-0040 від 29.09.14; №МТ14-0045 від 06.10.14; №МТ14-0049 від 08.10.14; №МТ14-0055 від 13.10.14; №МТ14-0061 від 17.10.14; №МТ14-0028 від 23.09.14; №МТ14-0033 від 15.09.14; №МТ14-0031 від 17.09.14; №МТ14-0032 від 12.09.14; №МТ14-0026 від 19.09.14; №С14-00469 від 09.09.14; №МТ14-0009 від 09.09.14; №МТ14-0004 від 02.09.14; №С14-00472 від 30.09.14; №С14-00470 від 22.09.14 та викликано в якості свідка керівника ТОВ «Украгро Інвест» (т.7, а.с.127).
На адресу суду першої інстанції повернулось поштове повідомлення про неможливість вручення кореспонденції ТОВ «Украгро Інвест» у зв`язку з закінченням встановленого строку зберігання (т.7, а.с.137).
З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлено, що 27.02.2015 року внесено інформацію щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу щодо ТОВ «Украгро Інвест».
В судовому засіданні 24.10.2019 року під час розгляду даної справи судом першої інстанції представник Позивача поінформував, що будь-які інші документи ніж ті, що містяться в матеріалах справи, відсутні.
З`ясування інших обставин, пов`язаних із господарськими взаємовідносинами Позивача з ТОВ «Украгро Інвест», в т.ч. шляхом допиту в якості свідків посадових осіб Позивача, які брали в них безпосередню участь, є неможливим у зв`язку з їх звільненням через перебуванням Позивача в процедурі банкрутства, що підтверджено постановою Господарського суду м. Києва від 16.04.2018р. у справі №910/9131/16 (т.7, а.с.65-67).
Таким чином, судом першої інстанції вжито всіх можливих заходів з метою з`ясування обставин на які наголошено  у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року, але з об`єктивних, незалежних від суду причин, дослідити інші докази щодо взаємовідносин Позивача з  ТОВ «Украгро Інвест» є неможливим, а тому справу розглянуто за наявними в ній доказами.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового  кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).
При цьому в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Отже, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв`язку з придбавання товарів (робіт, послуг), до складу валових витрат та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, понесення витрат, у зв`язку з господарської діяльністю платника, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними.
З матеріалів справи вбачається, що Позивач протягом перевіреного періоду мав господарські взаємовідносини ТОВ «Украгро Інвест», що підтверджується Договорами поставки № МТ14-0035 від 25.09.2014 р., № МТ14-0040 від 29.09.2014 р., № МТ14-0045 від 06.10.2014 р.; № МТ14-0049 від 08.10.2014 р.; № МТ14-0055 від 13.10.2014 р.; № МТ14-0061 від 17.10.2014 р.; № МТ14-0028 від 23.09.2014 р.; № МТ14-0033 від 15.09.2014 р.; № МТ14-0031 від 17.09.2014р.; № МТ14-0032 від 12.09.2014 р.; № МТ14-0026 від 19.09.2014 р.; № С14-00469 від 09.09.2014 р.; №МТ 14-0009 від 09.09.2014 р.; № МТ14-0004 від 02.09.2014 р.; № С14-00472 від 30.09.2014 р.; № С14-00470 від 22.09.2014 р., копії яких знаходяться в матеріалах справи. 
На підтвердження реальності здійснених за договорами поставки операцій Позивачем надано копії первинних бухгалтерських документів, які підтверджують здійснення господарських операцій між Позивачем та його контрагентом, а саме: копії податкових та видаткових накладних, копії платіжних доручень, копії товарно-транспортних накладних, копії звіту про рух матеріальних цінностей по елеватору №2 за період з 01.10.2014 по 10.10.2014, копії звітів по маслосховищу №4 за вересень, жовтень 2014 року, копію відомості по товарам на складах за вересень, жовтень 2014 року, копії податкових декларацій з додатками (т. 2, а.с. 3-226; т. 3; т. 4; т. 5; т. 6, а.с. 1-81).
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Позивачем правомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ сплачену у складі вартості товарів (робіт, послуг) по взаємовідносинах з ТОВ «Украгро Інест».
При цьому, підставою для визнання податковим органом відсутності фактичного здійснення спірних господарських операцій став факт не реєстрування ТОВ «Украгро Інест» податкових накладних виписаних на адресу ПрАТ «Креатив» у вересні та жовтні 2014 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з цим, згідно з п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.
Відповідно до п. 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)  податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
З аналізу вищенаведеного випливає те, що право платника на податковий кредит підтверджується податковими накладними, отриманими після закінчення податкових періодів, у яких фактично відбувались операції, суми ПДВ, вказані у таких податкових періодах можуть бути включені до складу податкового кредиту в податковому періоді, в якому такі податкові накладні отримані.
Разом з цим, в разі порушення продавцем товару/послуг вимог п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України щодо реєстрації податкових накладних, скарга на такого продавця подається разом із податковими накладними в податковому періоді, в якому такі податкові накладні отримані.
З матеріалів справи встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Креатив» відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України скористалось правом подачі до податкових декларацій з ПДВ за вересень та жовтень 2014 року заяв із скаргами, зокрема на ТОВ «Украгро Інвест», які є безпосередньою підставою для включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відсутність факту реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі у тому випадку, якщо покупець товарів/послуг скористався правом, наданим йому ст. 201 Податкового кодексу України не є підставою для зменшення податкового кредиту. Крім того, у акті перевірки не містяться факти  ненадання до перевірки Позивачем первинних документів, що засвідчують факт сплати ПДВ та факт нереальності здійснення господарської операції, порушення порядку складання первинних бухгалтерських документів. 
Вищезазначені обставини свідчать про те, що Позивачем правомірно сформовано податковий кредит за вересень, жовтень 2014 року із врахуванням податкових накладних виписаних ТОВ «Украгро Інвест», що, у свою чергу свідчить про неправомірність прийняття Кіровоградською ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 02.03.2015 року №0000362204.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно, об`єктивно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги Відповідача висновків суду не спростовують, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 04 грудня 2019 року підлягає залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.    243, 310, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року по справі №П/811/1827/15 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 29 квітня 2020 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова