УХВАЛА

27 травня 2020 року 
Київ
справа №160/9442/19
адміністративне провадження №К/9901/12920/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22   січня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
15 травня 2020 року Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22   січня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2020   року.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)    статтею 328    цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Відсутність у  касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України та їхнього обґрунтування, є підставою для залишення такої скарги без руху.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої зазначеної статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328     цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій. 
Крім того, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог частини четвертої зазначеної норми, заявником не додано документ про сплату судового збору у розмірах ставок, установлених Законом України «Про судовий збір».
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а майнового - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Абзацом другим частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну  особу становить 1   921,00    грн. 
З позовом про визнання протиправними дій щодо накладення арешту та оголошення заборони відчуження транспортного засобу; визнання протиправними дій щодо оголошення у розшук транспортного засобу на підставі ухвали суду; зобов`язання відповідача виключити транспортний засіб з Єдиного державного реєстру транспортних засобів обтяження та зобов`язати виключити (зняти) інформацію про розшук транспортного засобу, позивач звернувся у вересні 2019 року. Ціна позову за чотири немайнові вимоги складає 3073,60 грн. Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 6147,20 грн (3073,60 х 200%).
Враховуючи те, що до касаційної скарги додано платіжні доручення про сплату судового збору на суми 1525,00 грн та 11,80 грн відповідно, заявнику необхідно доплатити 4610,40 грн.
Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; рахунок отримувача: UA UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 38004897; код банку отримувача: 899998; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; призначення платежу: "*;101; _____ (код ЄДРПОУ/реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України в установлених законом випадках); судовий збір, за позовом      _____ (ПІБ/назва), Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд)"; символ звітності банку: 207.
Отже, заявнику необхідно надіслати нову редакцію касаційної скарги, у якій навести мотиви та обґрунтування, що свідчать про наявність передбачених статтею 328 КАС України, виключних підстав касаційного оскарження судових рішень, за яких суд касаційної інстанції може відкрити касаційне провадження у цій справі. До цієї скарги додати її копії відповідно до кількості учасників справи та документ про сплату судового збору.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22   січня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2020   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Дніпропетровській області, Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участю третьої особи - Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
2. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.  
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська