ПОСТАНОВА
Іменем України

19 березня 2020 року 

м. Київ
справа №0840/4075/18
адміністративне провадження №К/9901/28196/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув в порядку письмового провадження справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 (колегія у складі суддів Шальєвої В.А., Малиш Н.І.,  Юрко І.В.)
у справі № 0840/4075/18
за позовом ОСОБА_1 
до Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, Міністра соціальної політики Реви Андрія Олексійовича 
про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

УСТАНОВИВ:

1.          28.09.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Південного районного центру зайнятості м.  Запоріжжя (далі - відповідач 1), Міністра соціальної політики України Реви Андрія Олексійовича (далі - відповідач 2), в якому позивач просив:
-          визнати дії Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя щодо відмови в реєстрації позивача безробітним з 15.03.2018 протиправними;
-          зобов`язати Південний районний центр зайнятості м.  Запоріжжя зареєструвати позивача безробітним з 15.03.2018;
-          визнати протиправною бездіяльність Міністра соціальної політики України Реви Андрія Олексійовича по розгляду письмового звернення та наданню письмової відповіді на звернення.
2.          В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що через відсутність роботи, заробітку та інших передбачених законодавством доходів, як джерел існування, він звернувся до Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя для сприяння у працевлаштуванні та реєстрації як безробітного. Зазначає, що згідно статті 14 Закону України «Про зайнятість населення» він відноситься до категорій громадян, що мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню, бо до настання права на пенсію за віком залишилось 8 років. Вказує, що листом від 26 березня 2018 року № 368/2018 Південний районний центр зайнятості м. Запоріжжя відмовив йому в статусі безробітного у зв`язку з тим, що він є засновником приватного підприємства, а тому належить до категорії зайнятого населення. Вважаючи дії районного центру зайнятості протиправними позивач звернувся до Міністра соціальної політики України Реви Андрія Олексійовича з проханням надати відповідні роз`яснення, захистити свої права та здійснити контроль за додержанням законодавства Південним районним центром зайнятості м. Запоріжжя, але на момент подачі цього позову до суду відповіді він не отримав. Вважає дії відповідача-1 та бездіяльність відповідача-2 протиправними та просить позовні вимоги задовольнити.
3.          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №0840/4075/18 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Південного районного центру зайнятості м. Запоріжжя, Міністра соціальної політики України Реви Андрія Олексійовича про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено в повному обсязі.
4.          Не погоджуючись з судовим рішенням, 25.09.2019 ОСОБА_1 подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу.
5.          Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 апеляційну скаргу було повернено Позивачу зважаючи на те, що її подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто з порушенням порядку її подання.
6.          11.10.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Позивача на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019.
7.          Ухвалою Верховного Суду від 12.11.2019 у зазначеній справі було відкрито провадження. 
8.          Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями суду апеляційної інстанції. Вважає, що суд порушив норми процесуального права. 
9.          Оцінюючи наведені доводи, Суд не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції та вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
10.          Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
11.          Згідно з пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
12.          Як вбачається з лексичного і семантичного аналізу наведеної норми, структура першого речення допускає множинне її тлумачення.
13.          Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
14.          Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (рішення у справах "Каньєте де Хоньї проти Іспанії", "Гору проти Греції", "Михолапа проти Латвії").
15.          У справах "Щокін проти України" № 23759/03 та 37943/06, від 14 жовтня 2010 року та "Серков проти України" заява № 39766/05, від 7 липня 2011 року, ЄСПЛ дійшов висновку що, по-перше, національне законодавство не було чітким та узгодженим та не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватного захисту осіб від свавільного втручання у права заявника; по-друге, національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника, коли в його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.
16.          В контексті наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 297 КАС України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу Розділу VII "Перехідні положення" КАС України), які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд.
17.          Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення підпункту 15.5 пункту 15 розділу Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, яке б гарантувало особі право на безпосереднє звернення із апеляційною скаргою до апеляційного суду відповідно до статті 297 КАС України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без мети захисту певного суспільного інтересу.
18.          Натомість, при поверненні апеляційної скарги без розгляду, суд апеляційної інстанції виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.
19.          Дана позиція Суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 06.03.2019 у справі №811/1664/18 та від 15.03.2019 у справі №2-а-7354/08.
20.          Відповідно до ст. 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.
21.          Як зазначено у ч. 4 ст. 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
22.          Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. У ч. 4 цієї ж статті КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
23.          Враховуючи виявлені недоліки при оцінці доказів, Суд доходить висновку про необхідність направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 328, 341, 342, 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі №0840/4075/18 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб