ПОСТАНОВА
Іменем України

19 червня 2020 року 
Київ
справа №825/1361/17
адміністративне провадження №К/9901/40153/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Олендера І.Я., 
суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову  Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 (суддя - Житняк Л.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 (головуючий суддя - Епель О.В., судді:   Карпушова О.В., Кобаль М.І.,) у справі №825/1361/17 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У вересні 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1  (далі - позивач, суб`єкт господарювання) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2017 №0002471302, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 123460,00грн, з яких 98768,00грн за податковими зобов`язаннями та 24692,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги суб`єкт господарювання зазначив про безпідставність проведення позивачу донарахувань з податку на додану вартість згідно спірного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що загальна сума доходу від здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 господарської діяльності (без урахування податку на додану вартість) не перевищувала, встановленої чинним законодавством межі (1000000,00грн), а тому підстави для виникнення у позивача обов`язку щодо реєстрації платником податку на додану вартість у спірному звітному періоді були відсутні. 

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний адміністративний суд, виходили з протиправності проведення позивачу донарахувань з податку на додану вартість та необґрунтованості висновків контролюючого органу щодо обов`язку у позивача у спірному періоді реєструватися платником податку на додану вартість, оскільки загальна сума від здійснення позивачем у спірному періоді операцій з постачання товарів/послуг, без врахування податку на додану вартість, не перевищує межу, встановлену законодавством. 

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДФС у Чернігівській області звернулось з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №825/1361/17, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

5. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець. Протягом періоду з 01.07.2014 по 31.03.2017 позивач здійснював підприємницьку діяльність із застосуванням загальної системи оподаткування. 

Посадовою особою Головного управління ДФС у Чернігівській області на підставі наказу від 16.05.2017 №689 та направлення на перевірку від 16.05.2017 №885 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків і зборів за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлених трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 по 31.03.2017.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 181.1 статті 181, пунктів 183.1, 183.2 статті 183, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що призвело до заниження позивачем податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 98767,89грн, у тому числі: за листопад 2015 року в сумі 26754,94грн, за грудень 2016 року в сумі 26268,56грн, за січень 2017 року в сумі 25629,30грн, за лютий 2017 року в сумі 20115,09грн.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 01.06.2017 №283/13/ НОМЕР_1 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.06.2017 №0002471302, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 123460,00грн, з яких 98768,00грн за податковим зобов`язанням та 24692,00грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

Фактично підставою для проведення позивачу вказаних донарахувань став висновок контролюючого органу щодо перевищення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 01.11.2015 по 31.10.2016   (тобто, протягом попередніх дванадцяти календарних місяців)   загальної суми від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) сукупно у розмірі 1000000,00грн без направлення при цьому до контролюючого органу заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Вказаний висновок відповідача ґрунтується на використаних контролюючим органом в ході проведення перевірки книг обліку розрахункових операцій фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , зареєстрованих в Чернігівській ОДПІ, звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій та Z-звітів реєстратора розрахункових операцій, в яких відображається розмір виручки за день, згідно яких відповідачем встановлено що за період з 01.11.2015 по 31.10.2016 (включно) позивачем отримано 1126849,70грн доходу від здійснення господарської діяльності (реалізація алкогольних напоїв, тютюнових виробів та товарів змішаної групи через магазин кінцевому споживачу), що свідчить про перевищення встановленої законодавством межі у 1000000,00грн.

Судами також було встановлено, що загальна сума акцизного податку за період з 01.11.2015 по 31.10.2016 (із зазначеного 1126849,70грн) становить 52336,00грн; сума податку на додану вартість (із зазначеного 1126849,70грн) становить 225369,94грн. (20% від 1126849,70грн).

Встановлені обставини сторонами під час розгляду справи в обох судових інстанціях не заперечувалися.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. У доводах касаційної скарги Головне управління ДФС у Чернігівській області вказує, що під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що стало причиною скасування правомірно прийнятого податкового повідомлення-рішення. Зокрема, контролюючий орган вказує, що оскільки сума від здійснення операцій з постачання товарів позивачем за період з 01.11.2015 по 31.10.2016, без урахування акцизного податку склала більше ніж 1000000,00грн, а саме 1074513,70грн, (тобто, позивачем було перевищено встановлену законодавством межу на 74513,70грн), у контролюючого органу були законні підстави для проведення вказаних донарахувань з податку на додану вартість згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. 

8. У свою чергу фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у запереченні на касаційну скаргу зазначає, що відповідач, обґрунтовуючи свою праву позицію не зазначає підстав не врахування при прийнятті спірного  податкового повідомлення-рішення положень пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, що свідчить про законність та обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій. Також позивач зазначає, що відповідачем не доведено наявність складу порушення позивачем вимог податкового законодавства; не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано доказів, які б свідчили про правомірність прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. А тому позивач просить відмовити Головному управлінню ДФС у Чернігівській області у задоволенні касаційної скарги, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

9. Конституція України.

9.1. Частина друга статті 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

10. Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Абзац 2 пункту 180.1 статті 180. 

Платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що, зокрема підлягає обов`язковій реєстрації як платник цього податку.

10.2. Пункт 181.1 статті 181.

У разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1  000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

10.3. Пункти 183.1, 183.2, 183.10 статті 183.

Будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

10.4. Пункт 187.1 статті 187.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

10.5. Пункт 188.1 статті 188.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених  відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Податкове законодавство пов`язує виникнення в суб`єкта господарювання обов`язку із реєстрації платником податку на додану вартість із фактом перевищення такою особою протягом останніх 12 календарних місяців сукупного обсягу оподатковуваних операцій - в сумі 1 000 000,00грн (без урахування податку на додану вартість).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

12. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

13. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на позовну заяву та у апеляційній скарзі, та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

14. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій було надано належну оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судами на підставі та у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, та іншим обставинами, що спростовують позицію контролюючого органу про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового законодавства.

15. Зокрема, як встановлено судами та підтверджується актом перевірки, наявність у позивача обов`язку зареєструватися платником податку на додану вартість податковий орган встановив на підставі отриманого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 доходу у розмірі 1126849,70грн (виручки) за період з 01.11.2015 по 31.10.2016 згідно з книгами обліку розрахункових операцій, звітами про використання реєстраторів розрахункових операцій та Z-звітами реєстратора розрахункових операцій.

В той же час, відповідач, за результатом перевірки книг обліку розрахункових операцій позивача, звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій та Z-звітів реєстратора розрахункових операцій, в яких відображається розмір виручки за день, встановивши суму отриманого позивачем період з 01.11.2015 по 31.10.2016 доходу у розмірі 1126849,70грн від здійснення господарської діяльності (реалізація алкогольних напоїв, тютюнових виробів та товарів змішаної групи через магазин кінцевому споживачу), безпідставно не вирахував від вказаної суми доходу, суму податку на додану вартість, що складає 20% (20% від 1126849,70грн = 225369,94грн).

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що при розрахунку загальної суми від здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 операцій з поставки товарів (послуг) протягом останніх 12 календарних місяців, контролюючим органом безпідставно не було відраховано з цієї суми податок на додану вартість, як того вимагає пункт 181.1 статті 181 Податкового кодексу України, що призвело до помилкового висновку про перевищення вказаної суми 1000000,00грн.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не було допущено перевищення встановленої пунктом 181.1 статті 181 Податкового кодексу України загальної суми від здійснення своєї господарської діяльності, що підлягає оподаткуванню, оскільки загальна нарахована (сплачена) на користь позивача сума протягом останніх 12 календарних місяців від здійснення підприємницької діяльності склала 901479,76грн, що є меншою 1000000,00грн, та свідчить про відсутність у позивача обов`язку у спірному періоді подати заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Враховуючи встановлені обставини справи, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутні підстав для нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 123460,00грн згідно податкового повідомлення-рішення з огляду на відсутність факту порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 правил декларування.

17. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України,  Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Головного управління ДФС у Чернігівській області без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

18. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

19. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.09.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 у справі №825/1361/17 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
І.Я. Олендер
І.А. Гончарова 
Р.Ф. Ханова
Судді Верховного Суду