П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/676/20	
                                                                                                                      
                                                                                                                              Головуючий в І інстанції: Радчук А.А.
                                                                                        Дата та місце ухвалення рішення: 14.02.2020 р. м. Одеса
          
                     П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача - Шеметенко Л.П.
                                                                  судді - Стас Л.В.
                                                                  судді - Турецької І.О.

                                           за участю секретаря - Коваль Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року Акціонерне товариство «Одеська ТЕЦ» звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (правонаступник - Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)), в якому позивач просив: визнати протиправним та скасувати п. 3 резолютивної частини постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 60874952 від 12.12.2019 року про стягнення з боржника виконавчого збору; визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 3750686,03 грн. по виконавчому провадженню № 60874952 від 12.12.2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано п. 3 резолютивної частини постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 60874952 від 12.12.2019 року про стягнення з боржника виконавчого збору. Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення виконавчого збору у розмірі 3750686,03 грн. по виконавчому провадженню                  № 60874952 від 12.12.2019 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» судові витрати у розмірі 21020 грн. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року в частині неправомірного стягнення судового збору з Головного територіального управління юстиції в Одеській області, передбаченого ч. 2.3.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (а саме за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою або фізичною особою - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). 
Представником позивача поданий відзив на апеляційну скаргу.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на користь Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» судових витрат у розмірі 21020 грн.
В іншій частині рішення суду першої інстанції апелянтом не оскаржується.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Таким чином, у даній справі суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги в частині розподілу судових витрат.
Вирішуючи справу та здійснюючи розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 21020 грн.
За таких обставин, у зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 21020 грн.
В поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що здійснюючи розподіл судових витрат судом першої інстанції проігноровано той факт, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 21020 грн. як за майновий позов. Водночас, на думку апелянта, адміністративний позов про скасування акта (постанови) суб`єкта владних повноважень не являє собою позов майнового характеру. Таким чином, апелянт вважає, що суд першої інстанції задовольняючи позов зобов`язаний був повернути переплачений судовий збір, оскільки заявлений позов відноситься до категорії немайнових справ. 
Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними доводами апелянта з огляду на викладене. 
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, за правилами пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»                                      від 08.07.2011 року № 3674-VI, у редакції станом на момент подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до сталої судової практики, звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача - суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими.
Також, колегія суддів звертає увагу, що за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою (зокрема, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine) від 14.10.2010 року).
Отже, позовні вимоги у даній справі про визнання протиправними та скасування рішень відповідача - суб`єкта владних повноважень про стягнення з боржника Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» виконавчого збору у розмірі 3750686,03 грн. носять майновий характер, що повністю спростовує доводи апелянта.
Згідно вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривня.
За таких обставин, задовольняючи заявлений позов Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», суд першої інстанції цілком правомірно та у відповідності до вимог ст. 139 КАС України стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, сплачений позивачем судовий збір у сумі 21020 грн., розмір якого відповідає ставці судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 

Судове рішення складено у повному обсязі 14.05.2020 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька