ПОСТАНОВА
Іменем України

21 травня 2020 року 
Київ
справа №814/3929/15
адміністративне провадження №К/9901/26426/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області
на постанову    Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 (суддя Желєзний І.В.)
та постанову    Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 (Головуючий суддя Романішин В.Л., судді: Запорожан Д.В., Шляхтицький О.І.)
по справі    № 814/3929/15
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика"
до    Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області
про скасування податкового повідомлення-рішення в частині, -
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Баштанська птахофабрика" (далі - позивач, ТОВ "Баштанська птахофабрика") звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - відповідач, Баштанська ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.10.2015 №0000222200 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 313 030,82 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 161 515,41 грн.
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 позов задоволено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 скасовано постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2015  та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області від 16 жовтня 2015 року №0000222200 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 236 752 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 118 376 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів першої інстанції та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 10.12.2015 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Касаційну скаргу обґрунтовано  нереальністю господарських операцій позивача з  ТОВ «Асса Плюс», ПП «Валерія», ПП «Войснет Солюшнс», ПП «Золотий Естамп», НІТОВ НИО «Контехсистем ЛТД», ПП «Креон-Д», ТОВ «Українська компанія «Модус», ТОВ «Ріа і Ко», ПНВФ «Ростком», ТОВ «Техноснабтрейд». Податковий орган зазначає, що надані позивачем до перевірки первинні документи в повній мірі не підтверджують реальність господарських операцій позивача із вказаними контрагентами. 
Позивач письмово проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає рішення суду апеляційної інстанції законним, обґрунтованим, а тому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін. Рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржувалося.  
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 касаційну скаргу разом з матеріалами справи було передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 21.08.2015  по 18.09.2015 (термін проведення перевірки продовжувався на 5 днів на підставі наказу від 18.09.2015 № 102), на підставі направлень від 21.08.2015 № 16/22-100, від 03.09.2015 № 17/22-100, від 04.09.2015 № 20/17-100, згідно з  пунктом 75.1 статті 75, статтею 77 Податкового кодексу України посадовими особами відповідача проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Баштанська птахофабрика» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2012 по 30.06.2015, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 30.06.2015, за результатами якої складено акт від 02.10.2015 № 71/22-36074464 та встановлено порушення позивачем вимог  підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, пункту 44.1 статті 44, пункту 85.2 статті 85, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.1, 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, підпунктів 11.1, 11.5 пункту 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, статті 1, пункту  2 статті 3, пункту 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,  статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», пунктів 2, 3, 6 Інструкції про порядок реєстрації  виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів від 16.05.1996 №99, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на суму 464    756 грн. 
На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 16.10.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0000222200, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 697 134 грн, в тому числі 464 756 грн - за основним платежем та 232 378 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).
Суд апеляційної інстанції, вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, виходив з такого. 
Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. 
Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Відповідно до пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна, згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Із зазначених правових норм вбачається, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, що стала підставою для формування податкового обліку платника податку. 
Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, основним видом діяльності позивача у перевіреному періоді було розведення свійської птиці  (КВЕД 01.47.).
ТОВ «Баштанська птахофабрика» формувало податковий кредит, в тому числі, на підставі податкових накладних, виписаних:
- ТОВ «Асса Плюс» на виконання договору поставки від 20.02.2014р. №2002-01, за умовами якого ТОВ «Асса Плюс», як постачальник, здійснило поставку ТОВ «Баштанська птахофабрика», як покупцю, шроту соняшникового на загальну суму 198 830 грн. (у т.ч. ПДВ - 33138 грн.), а позивач повністю розрахувався перед постачальником за вказаний товар. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні від 04.07.2014 №3 та від 26.08.2014  № 4, видаткові накладні від 04.07.2014 №17 та від 26.08.2014 № 22, товарно-транспортні накладні від 04.07.2014 №Р17 та від 26.08.2014 №Р22, матеріальні відомості за липень-серпень 2014 року щодо подальшого використання шроту соняшникового у господарській діяльності товариства, платіжні доручення від 01.07.2014 №559, від 11.07.2014 №1020, від 23.07.2014 №657, від 01.08.2014 №693, від 22.08.2014 №794, від 16.09.2014 №900, від 20.10.2014 №1507;
- ПП «Валерія» на виконання договорів купівлі-продажу та поставки від 25.07.2014 №2507/1, від 17.09.2014 №1709/1, від 23.09.2014 №2309/1, від 09.1.02014 №0910/1, від 16.10.20014 №1610/1, від 17.10.2014, від 31.10.2014 №3110/1, від 03.11.2014 №0311, від 14.11.2014 №1411/1, від 21.11.2014 №2111/1 від 28.11.2014 №2811/1, за якими ТОВ «Баштанська птахофабрика» придбало у ПП «Валерія» сільськогосподарську продукцію (сою, кукурудзу, пшеницю, шрот соняшниковий) на загальну суму 2 776 495,66 грн. 
В підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано до перевірки та до суду податкові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, матеріальні відомості щодо використання придбаного товару у господарській діяльності товариства.
- ПП «Войснет Солюшнс» на виконання договору купівлі-продажу від 07.09.2014 №09-В, за яким позивачем було придбано у ПП «Войснет Солюшс» тару пухирчату №20 на загальну суму 69502 грн. (у т.ч. ПДВ - 11584,00 грн.).  В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткові накладні від 14.10.2014 №РН186 та від 13.10.2014 №РН-185, податкові накладні від 13.10.2014 №185 та від 14.10.2014 №186, платіжні доручення від 10.10.2014 №1045, від 18.11.2014 №1655, від 11.11.2014 №1623, від 14.10.2014 №1059;
- ПП «Золотий Естамп» на виконання договору купівлі-продажу від 07.09.2014р. №09-В, за яким позивачем придбано м`ясну продукцію на загальну суму 17102,12 грн. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткові накладні від 14.10.2014 №РН186 та від 13.10.2014 №РН-185, податкові накладні від 13.10.2014 №185 та від 14.10.2014 №186, платіжні доручення від 10.10.2014 №1045, від 18.11.2014 №1655, від11.11.2014 №1623, від 14.10.2014 №1059;
- НІТОВ НИО «Контехсистем ЛТД» на виконання умов договору поставки від 20.07.2012 №6, за яким НІТОВ НИО «Контехсистем ЛТД» здійснило поставку позивачу сої та кукурудзи на загальну суму 181 105 грн. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткові накладні від 18.10.2012р. №РН186, від 18.10.2012 №РН-185, від 20.07.2012 №РН-129, товарно-транспортні накладні від 17.10.2012 №740835, від 20.07.2012 №740894, податкові накладні від 18.10.2012 №17, від 18.10.2012 №16, від 20.07.2012 № 20, платіжні доручення, відомості видачі компонентів за липень 2012 року та матеріальної відомості за жовтень 2012 року;
- ПП «Креон-Д» на виконання умов договору поставки від 16.10.2014 №4836, за яким ПП «Креон-Д» здійснило поставку позивачу монокальційфосфату на загальну суму 34500 грн. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткову накладну від 16.1.02014 №4836, товарно-транспортну накладну від 16.10.2014 №4836, податкову накладну від 16.10.2014 №4836, платіжні доручення від 27.10.2014 №1556 та від 27.1.02014 №1556;
- ТОВ «Українська компанія «Модус» щодо здійснення ремонту належного позивачу маркувального принтера «Екст-Моно» на загальну суму 3494 грн. (у т.ч. ПДВ - 582,43 грн.), в підтвердження чого позивачем надано акт здачі-приймання виконаних робіт від 29.01.2014,  податкову накладну від 31.01.2014 №493 та платіжне доручення від 13.02.2014 №117;
- ТОВ «Ріа і Ко» на виконання умов договору про надання охоронних послуг №1/3 від 01.03.2013р., за яким ТОВ «Ріа і Ко» здійснювало цілодобову охорону належного позивачу об`єкта нерухомості по вул. Заводській, 2 у м. Баштанка Миколаївської області, контролюючи внесення/винесення ТМЦ, вхід/вихід працівників та відвідувачів, реєстрацію в`їзду/виїзду автотранспорту, патрулювання території. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду акт здачі-прийняття наданих послуг від 01.02.2014 №ОУ-7, податкову накладну від 01.02.2014 №2, платіжні доручення від 12.03.2014 №366, від 14.02.2014 №121, від 27.02.2014 №297, від 26.02.2014 №286;
- ПНВФ «Ростком» на виконання умов договору купівлі-продажу від 15.01.2014 №3, за яким ПНВФ «Росткорм» здійснило поставку позивачу олії соєвої на загальну суму 20400 грн. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткову накладну від 21.07.2014 №РН-14, товарно-транспортну накладну від 21.07.2014 №029, податкові накладні від 18.07.2014 №6 та від 21.07.2014 №7, платіжні доручення від 17.07.2014 №619, від 18.07.2014 №628, від 09.0.72014 №593;
-  ТОВ «Техноснабтрейд» на виконання умов договору купівлі-продажу від 15.02.2013 №Т-04/13, за яким ТОВ «Техноснабтрейд» здійснило поставку позивачу кормових добавок на загальну суму 64177 грн. В підтвердження виконання умов вказаного договору позивачем надано до перевірки та до суду видаткові накладні від 21.07.2014 №125, від 14.08.2014 №136,  від 12.12.2014 №209, від 29.01.2015 №20, товарно-транспортні накладні від 15.07.2014 №3861127, від 11.11.2014 №8312480, від 29.01.2015 №8204936, податкові накладні від 21.07.2014 №13, від 14.08.2014 №7, від 09.12.2014 №7, від 29.01.2015 №21, платіжні доручення від 22.07.2014 №641, від 28.08.2015 №1246, від 09.12.2014 №1381, від 29.01.2015 №155, від 11.02.2015 №264.
Зазначені договори підписано директорами підприємств, які мали повноваження на укладання угод, їх підписи завірені відповідними печатками юридичних осіб.
Вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «Баштанська птахофабрика» та його контрагентами.
Номенклатура придбаного у ТОВ «Асса Плюс», ПП «Валерія», ПП «Войснет Солюшнс», ПП «Золотий Естамп», НІТОВ НИО «Контехсистем ЛТД», ПП «Креон-Д», ПНВФ «Ростком», ТОВ «Техноснабтрейд» товару узгоджується з основним видом діяльності ТОВ «Баштанська птахофабрика».
Відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не свідчать про відсутність реальності господарських операцій, якщо інші документи в своїй сукупності діють можливість дійти висновку, що господарська операція фактично відбулася. 
Щодо посилань скаржника про ненадання ТОВ «Баштанська птахофабрика» до перевірки товарно-транспортних накладних або інших документальних підтверджень отримання-передачі і доставки товару від ПП «Золотий Естамп», то судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами договору поставки від 26.03.2014, укладеного з даним контрагентом, оплата транспортних витрат лежить на покупцеві товару. Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що ненадання такого документу як товарно-транспортна накладна чи надання його неоформленого належним чином, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару.
В касаційній скарзі податковий орган посилається, також, і на те, що податкова накладна від 04.07.2014 №3 на придбання шроту соняшникового в кількості 26т на суму ПДВ 84500 грн. виписана ТОВ «Асса Плюс» з порушенням норм пункту 187.1 статті 187, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України, так як повинна бути виписана за датою вчинення першої із подій 01.07.2014 - перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.
Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:  дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що повну вартість отриманої сої за видатковою накладною від 04.07.2014 №3 сплачено ТОВ «Баштанська птахофабрика» лише 01.08.2014, а тому складення податкової накладної у день передачі товару відповідає вимогам пункту 187.1 статті 187, пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України.
Надані позивачем документи у сукупності містять всі необхідні реквізити, відповідають вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в повній мірі підтверджують здійснення позивачем господарських операцій в межах власної господарської діяльності, дозволяють ідентифікувати контрагентів і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.
Отже, фактичні обставини об`єктивно засвідчують правомірність нарахування податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.        
Таким чином, висновки податкового органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства, щодо неправомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з вказаними контрагентами за період, що перевірявся, мають характер припущень та є необґрунтованими, а відтак, не можуть бути покладені в основу спірних податкових повідомлень-рішень. 
Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350 , 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Баштанської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення. 
Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2016 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	  	  І.А. Васильєва	
Судді:	  	  С.С. Пасічник	
 	  	  В.П. Юрченко