ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" червня 2020 р.           Справа№ 910/11849/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Руденко  М.А. 

при секретарі судового засідання Бовсуновській Ю.В.,
за участю представників:
від позивача - Якуніна І.М., довіреність б/н від 16.12.19; Бартман Ю.Д., довіреність б/н від 14.02.19;
від відповідача - Почерняк І.С., адвокат, ордер серії КВ №817430 від 22.05.20,
розглянувши апеляційну скаргу Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 (суддя Чебикіна С.О., повний текст складено - 27.12.2019) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компас" до Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами про зобов`язання нараховувати плату за теплопостачання згідно показників лічильника.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компас" звернулось до  Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами  виконувати умови п.3 договору про надання в користування приміщень Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами від 01.04.2015 року в частині нарахування плати за теплопостачання згідно показників лічильника з 01.09.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на порушення відповідачем умов договору в частині нарахування плати за опалення не за показниками лічильника, а з розрахунку із 1м2 опалювальної площі.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 позовні вимоги задоволено частково; зобов`язано відповідача нараховувати позивачу плату за теплопостачання за адресою: м. Київ, вул. Столичне шосе, 24 км, будинок №56 згідно показників лічильника; в частині зобов`язання відповідача нараховувати плату за теплопостачання згідно показників лічильника саме з 01.09.2019 року - відмовлено, оскільки, за висновком суду, позивачем в позовній заяві не обґрунтовано, чому саме з 01.09.2019 року відповідачу слід виконувати умови п. 3 договору, з огляду на те, що договір є обов`язковим для виконання сторонами з моменту його укладення. 
Приймаючи вказане рішення в частині задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем обставин порушення відповідачем умов договору в частині нарахування плати за послуги теплопостачання згідно показників лічильника.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення суду скасувати. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на необґрунтованість висновку місцевого господарського суду про порушення відповідачем умов договору в частині нарахування плати за теплопостачання згідно показників лічильника.
Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні підтримав вимоги за апеляційною скаргою.
Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Між Будинком відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами (будинок відпочинку) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компас"  (співкористувач) 01.04.2015 року було укладено договір про надання в користування приміщень у Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами (далі - договір), відповідно до умов якого (п. 1. договору) будинок відпочинку надає співкористувачу у користування за плату будинок № 56 у будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Столичне шасе, 24, загальною площею 376,3 кв.м. (надалі - будинок), у т.ч. 253,6 кв.м. опалювальної площі основних приміщень, 122,7 кв.м. неопалювальної площі допоміжних підвальних приміщень та прибудинкову територію, а співкористувач зобов`язується сплачувати за користування будинком в розмірі та в порядку, встановленими договором.
Згідно п.3. договору співкористувач сплачує за надані комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання та інші послуги) згідно показників лічильників на підставі виставлених будинком відпочинку рахунків щомісячно не пізніше 20-го числа наступного місяця, але не раніше ніж через 5 банківських днів з дня отримання співкористувачем рахунку від будинку відпочинку.
Позивач 12.10.2017 року направив на адресу відповідача  лист №1/12-10 з проханням погодити встановлення вузла обліку (лічильника) теплової енергії в будинку, який було отримано відповідачем 13.10.2017 року.
Крім цього, 06.11.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист №1/11-17 з проханням впродовж 5 робочих днів надати позивачу погодження на встановлення лічильника обліку теплової енергії в будинку.
Відповідачем 21.11.2017 року направлено позивачу відповідь на лист від 06.11.2017 року, в якому він зазначив, що враховуючи 15-ти кілометрову протяжність теплових мереж будинку відпочинку від котельні до пансіонатів та будинків, у 2014 році було розроблено методику плати за теплопостачання виключно із розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі. Як вказав також у зазначеному листі відповідач, вказана методика включає в себе відшкодування витрат на опалення пансіонатів, будинків, приміщень та підтримання необхідного температурного режиму (60-70 градусі) в 15-ти кілометрових мережах теплопостачання.
Позивач, вважаючи неправомірним здійснення відповідачем нарахування плати за теплопостачання на підставі вказаної методики, а не за показниками лічильника, звернувся до суду з даним позовом.  
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині нарахування плати за теплопостачання (опалення) згідно показників лічильника, задовольнив позов. 
Колегія суддів вважає наведений висновок таким, що не відповідає обставинам даної справи, виходячи з наступного. 
Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Будинок відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами відповідно до Указу Президента України від 23  лютого 2000 року №  278 розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2000 року №  165 передано в управління Державного управління справами.
Розпорядженням Керівника Державного управління справами від 18.06.2019 №120 затверджено Порядок надання приміщень і користування ними в Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами.
Згідно п. 2.6 вказаного Порядку на підставі укладених договорів здійснюється оплата, зокрема, за комунальні послуги - щомісячно за обсягами їх фактичного споживання (згідно з показниками лічильників або відповідними розрахунками) на підставі наданих користувачеві будинком відпочинку рахунків, але не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. 
Як вже вказувалося, відповідно до п.3. договору співкористувач сплачує за надані комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, водовідведення, опалення, електропостачання та інші послуги) згідно показників лічильників на підставі виставлених будинком відпочинку рахунків щомісячно не пізніше 20-го числа наступного місяця, але не раніше ніж через 5 банківських днів з дня отримання співкористувачем рахунку від будинку відпочинку.
Отже, умовами договору передбачено відшкодування не тільки витрат на теплопостачання, а також оплата електричної енергії, постачання холодної води та водовідведення.  
Згідно пояснень відповідача прибудинкові лічильники використовуються для нарахування плати за електричну енергію, постачання холодної води та водовідведення.  
При цьому, слід зазначити, що прибудинкові лічильники, які б обліковували теплову енергію по кожному окремому будинку  відсутні.
Щодо ж до вартості теплопостачання та гарячого водопостачання, то відповідачем з урахуванням умов, укладеного між сторонами договору, та розрахунку КМУ, нарахування проводяться наступним чином.  
Так, з метою забезпечення будинків та пансіонатів, що розташовані на території Будинку відпочинку, відповідачем споруджено та введено в експлуатацію котельню із відповідним обладнанням, що підтверджується Актом готовності об`єкта до експлуатації від 25.06.2012.
Також, Актом комісії у складі відповідача, як замовника, підрядної, експлуатаційної організацій та Державної інспекції у ГХП Держпромгірнагляду по Київській області та м. Києву прийнято в експлуатацію систему газопостачання, якою обладнана котельня зі встановленням роторного лічильника (показники споживання газу за яким автоматично передаються організаціям із газопостачання), який відповідно пройшов перевірку, опломбований та поставлений на облік у метрологічний службі ПАТ  "Київгаз".
З метою забезпечення постачання газу до котельні відповідачем укладено з ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" договір №24 постачання природного газу, а також з АТ  "Укртрансгаз" договір № 1901001522 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами.  
Відповідно до п. 2.2 Порядку надання приміщень і користування ними в Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами вартість користування приміщеннями та комунальних послуг визначається будинком відпочинку на відповідний рік згідно із затвердженою розпорядженням Керівника Державного управління справами розрахунковою платою за користування приміщеннями та встановленими відповідними постачальниками комунальних послуг тарифами і може бути переглянута протягом року з ініціативи будинку відпочинку в разі суттєвого підвищення ринкових цін на відповідні енергоресурси, комунальні ті інші послуги, рівня мінімальної заробітної плати, внаслідок інфляції тощо. 
Таким чином, відповідач здійснює орієнтовний розрахунок витрат щодо вартості опалення у Будинку відпочинку "Конча-Заспа" для проведення відшкодування користувачами  на поточний рік, в якому шляхом поділу планових затрат (за даними попереднього періоду) за спожитий газ на загальну опалювальну площу приміщень будинків визначає орієнтовну ціну за 1 кв.м. опалювальної площі приміщень на рік та на місяць.
При цьому, слід зазначити, що необхідність врахування у розрахунку також ціни за 1 кв.м. опалювальної площі приміщень пов`язано із специфікою території Будинку відпочинку "Конча-Заспа" та розташованих на ній будинків, оскільки протяжність теплових мереж централізованого теплопостачання до будинків становить більше 15 кілометрів, а тому для підтримання в цих приміщеннях належної температури розроблено відповідну методику плати за теплопостачання, яка виходить із 1 кв.м. опалювальної площі.
Отже, відповідач здійснює орієнтовний розрахунок витрат щодо вартості опалення у Будинку відпочинку "Конча-Заспа" в якому шляхом поділу планових затрат (за даними попереднього періоду) за спожитий газ на загальну опалювальну площу приміщень будинків визначає орієнтовну ціну за 1 кв.м. опалювальної площі приміщень на рік та на місяць.
Такий розрахунок коригується щомісячно, виходячи із сум фактично спожитого газу у відповідному місяці (на наступні періоди, зокрема, таке коригування необхідне для встановлення відповідного тарифу для відшкодування на місяці, коли фактичні витрати відповідач на опалення не несе), крім того також відповідач визначає розрахункову плату для відшкодування споживачами комунальних послуг за конкретний місяць поточного року (за тарифами, встановленими суб`єктами, які надають комунальні послуги та відповідно до фактичних витрат Будинку відпочинку "Конча-Заспа").
У подальшому, при надходженні від постачальних організацій актів, в яких відображені суми фактично спожитого газу, вказаний розрахунок коригується та відповідно відбувається зміна суми тарифу.
Скоригований показник станом на дату останнього місяця опалювального періоду зазначається в актах у сталому розмірі.
Таким чином, відповідачем відповідно до умов договору здійснюється нарахування вартості теплопостачання на підставі лічильника, встановленого у котельній, з урахуванням ціни за 1 кв.м. опалювальної площі приміщень.
Отже, наведеним спростовується висновок суду першої інстанції про невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині нарахування плати за теплопостачання (опалення) згідно показників лічильника.
При цьому, місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги у даній справі та зобов`язуючи відповідача проводити нарахування позивачу плати за теплопостачання згідно показників лічильника не врахував наступне.
Так, позивач для обліку теплової енергії будівлі, якою він користується на підставі договору, встановив вузол обліку теплоспоживання, який відповідач відмовився прийняти в експлуатацію.
Відповідно позивач просив суд, та його вимога була задоволена, зобов`язати відповідача нараховувати плату  за теплопостачання згідно показників вказаного вузлу обліку, який було самовільно встановлено ТОВ "Компас".
Разом з тим, згідно положень Порядку оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального  господарства України 09 серпня 2018 року № 206, вузол комерційного обліку встановлюється за пропозицією оператора зовнішніх інженерних мереж та за згодою власника (співвласника) будівлі. 
Так, пунктом 3 вказаного порядку передбачено, що оператор зовнішніх інженерних мереж повідомляє про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку відповідно до абзацу першого частини третьої статті 3 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".
Власник (співвласники) будівлі протягом двох місяців з дня отримання повідомлення про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку має право повідомити оператора зовнішніх інженерних мереж у спосіб, зазначений в повідомленні про намір встановити вузол (вузли) комерційного обліку, про (за своїм вибором):
згоду на встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку на запропонованих оператором зовнішніх інженерних мереж умовах;
намір погодити з оператором зовнішніх інженерних мереж відмінні від запропонованих умови встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку, у тому числі встановити вузол (вузли) комерційного обліку, придбаний(і) власником (співвласниками);
намір самостійно обладнати будівлю вузлом (вузлами) комерційного обліку в установленому законодавством порядку (п.4 вказаного Порядку).
В свою чергу, ТОВ "Компас" (позивач у справі) не є ані оператором зовнішніх інженерних мереж, ані власником (співвласником) будівлі, якою здійснює користування на підставі укладеного з відповідачем договору.
Відповідно правом на самостійне обладнання вузлом обліку будинку, що використовується ним на підставі договору,  відповідач не наділений.  
Отже, місцевий господарський суд, задовольнивши позов у даній справі, фактично зобов`язав відповідача здійснювати нарахування за теплопостачання на підставі незаконно встановленого засобу обліку.  
Рішення є законним тоді, коли суд,  виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об`єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до  невірних висновків  в частині задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.  2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної  скарги  має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає  задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з  прийняттям нового  - про відмову у  задоволенні позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281  - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 задовольнити повністю.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2019 у справі №910/11849/19 про часткове задоволення позову  скасувати.
3. Прийняти нове рішення у справі №910/11849/19, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Компас" до Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами про зобов`язання нараховувати плату за теплопостачання згідно показників лічильника,  відмовити повністю.
4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компас" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, 61/11, оф. 43, код 31028801) на користь Будинку відпочинку "Конча-Заспа" Державного управління справами (03084, м.Київ, Шосе Столичне, 24 км, код 03539053) 2  881 грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови  складено: 22.06.2020 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Дідиченко

                                                                                М.А. Руденко