ПОСТАНОВА
Іменем України

16 квітня 2020 року 
Київ
справа №826/19202/15
адміністративне провадження №К/9901/26748/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А.,  суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року (суддя Огурцов О.П.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року (судді: Бабенко К.А. (головуючий), Кузьменко В.В., Степанюк А.Г.) 
у справі № 826/19202/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-російсько-австрійське спільне підприємство «ЗОЛОТИЙ ВІК»
до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування наказу і рішення, 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українсько-російсько-австрійське спільне підприємство «ЗОЛОТИЙ ВІК» (далі - ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК») звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати наказ від 21 серпня 2015 року № 1946 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки та рішення від 27 серпня 2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ДПІ протиправно прийнято наказ від 21 серпня 2015 року № 1946 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК» та рішення від 27 серпня 2015 року про застосування адміністративного арешту майна платника податків з огляду на відсутність законних підстав для призначення та проведення такої перевірки, що і стало причиною недопуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення. 
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 10 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від     27 жовтня 2016 року, адміністративний позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував наказ ДПІ від 21 серпня 2015 року № 1946 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК». У решті позовних вимог відмовив.
Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ДПІ звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК» у повному обсязі з огляду на правомірність прийняття спірного наказу про проведення перевірки позивача. 
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 грудня 2016 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу.
Позивач не скористався своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
21 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.
Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суди попередніх інстанцій встановили, що ДПІ направила на адресу позивача лист-запит «Про надання інформації та її документального підтвердження» від 05 березня 2015 року № 14872/10/26-55-22-13-10, в якому зазначено, що за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податкового законодавства при взаємовідносинах з постачальниками за листопад 2014 року, у зв`язку з чим повідомлено про необхідність надати пояснення та їх документальні підтвердження (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) копії первинних бухгалтерських та інших документів, що підтверджують фінансово-господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювалися) по господарським відносинам із ТОВ «ГРАНДБУД ІНВЕСТ» та ТОВ «ЗНАКИ УА».
У відповідь позивач листом від 02 квітня 2015 року вих. №26-2015 повідомив ДПІ, що вказаний запит складений із порушенням вимог, викладених у пункті 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, оскільки не містить ані конкретної підстави для витребування податкової інформації, ані конкретної підстави для надіслання запиту, відтак на підставі частини п`ятої пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України підприємство звільняється від обов`язку надавати відповідь на запит, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
21 серпня 2015 року на підставі підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідач прийняв наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК» №1946, яким доручено провести перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин із ТОВ «ЗНАКИ УА», ТОВ «ГРАНДБУД ІНВЕСТ» за період грудень 2014 року.
25 серпня 2015 року ДПІ склала акт № 622/26-55-22-13 про недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача згідно з наказом від 21 серпня 2015 року № 1946, в якому керівник ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК» зазначив, що ним не отримано на руки наказ на про перевірку.
27 серпня 2015 року ДПІ прийняла рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, відповідно до якого застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК».
Надаючи правову оцінку встановленим судами попередніх інстанцій обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Вказаним пунктом також передбачено підставу для звільнення платника податків від обов`язку надавати відповідь на запит, який складено з порушенням вищенаведених вимог.
Аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної податкової інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.
Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо направлення позивачу запиту «Про надання інформації та її документального підтвердження» від 05 березня 2015 року №14872/10/26-55-22-13-10, зокрема відповідність такого запиту вимогам, викладеним у пункті 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, суди попередніх інстанцій врахували обставини, встановлені в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі № 826/18497/15 за поданням Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько-російсько-австрійське спільне підприємство «ЗОЛОТИЙ ВІК» про підтвердження обґрунтованості застосування адміністративного арешту майна.
Зокрема, судом апеляційної інстанції у справі № 826/18497/15 встановлено, що запит контролюючого органу від 05 березня 2015 року № 14872/10/26-55-22-13-10 не містить відповідних підстав для його надіслання, виключний перелік яких наведений в абзаці 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим позивач мав право відмовити надавати відповідь на такий запит.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, враховуючи що у цій справі беруть участь ті ж самі особи, що і в адміністративній справі № 826/18497/15, то в силу вимог частини першої статті 72 КАС України обставини щодо правомірності направлення відповідачем позивачу запиту від 05 березня 2015 року № 14872/10/26-55-22-13-10 про надання інформації не підлягають доказуванню в межах даної справи. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій, що оскаржуваний наказ ДПІ від 21 серпня 2015 року № 1946 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗОЛОТИЙ ВІК» є протиправним та підлягає скасуванню.
Доводи касаційної скарги ДПІ не спростовують правильність висновків, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.
Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 27 жовтня 2016 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                               І.А. Гончарова 

Судді                                                                                                                   І.Я. Олендер

                                                                                                                        Р.Ф. Ханова