УХВАЛА

05 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/15011/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Ткач І.В. - головуючий, Кондратова І.Д., Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020
(головуючий суддя Тищенко А.І., судді Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.)
та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2019
(суддя Чебикіна С.О.)
у справі №910/15011/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" 
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "КФ "Профлайн"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
1. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Український фінансовий світ", 
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергокомплекс", 
3. ОСОБА_1 
про визнання недійсними договорів та стягнення 800 000,00 дол. США, що еквівалентно 19 357 979,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 (повний текст складений 24.01.2020) та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 у справі №910/15011/19.

Верховний Суд, розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" касаційну скаргу, вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Статтею 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 у справі №910/15011/19, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову задоволено. 

З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили накладено арешт в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 800 000,00 дол. США, що еквівалентно 19 357 979,20 грн, на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" і які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України за виключенням грошових коштів, що призначені на виплату заробітної плати та здійснення нарахувань на заробітну плату працівникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" та майно, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" (03113, м. Київ, вул. Полковника Шутова, 9-А, код 34353197), а саме: 1) нежитлова будівля - інженерний корпус (літ. В) заг. площею 3 678,20 кв.м, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 53а, реєстраційний номер майна 22337456; 2) інженерний корпус (літ. В) заг. площею 3 678,2 кв.м, за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 53, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 13556080000; 3) в житловому будинку літ. А-9 квартира №364, яка складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4, 5-житлові, 6-ванна, 7-туалет, 8-житлова, 9-коридор, І-лоджія, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 18011800.

З метою забезпечення позову до набрання рішенням законної сили заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження будь-яким способом (в т.ч. шляхом продажу, дарування, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження стосовно нерухомого майна, скасування записів, поновлення записів, відкриття розділів тощо) щодо зазначених об`єктів нерухомого майна, в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 800 000,00 дол. США, що еквівалентно 19 357 979,20 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест".

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачем вказано, що невжиття таких заходів до забезпечення позову, на думку заявника, може утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки позивач має можливість, у разі задоволення позову, задовольнити свої позовні вимоги за рахунок майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест". Посилається на те, що у позичальника ТОВ "Арм-Інвест" існує значна заборгованість за кредитом у розмірі 800 000,00 дол. США, що еквівалентно 19 357 979,20 грн, в той же час останній має можливість вільно розпоряджатись своїм майном та грошовими коштами і вчиняє такі дії, що може призвести до зникнення нерухомого майна та грошових коштів станом на день ухвалення рішення у справі. Заявник зазначає, що відповідачем-1 вчиняються активні дії, які направлені на ухилення від сплати заборгованості за кредитним договором №008/2115-Кл від 10.10.2012, а саме: укладення оспорюваного договору про переведення боргу (заміну боржника) №9 від 14.07.2014, за яким відповідач-1 (первісний боржник), у якого у власності є нерухоме майно перевів свій борг за кредитним договором №008/2115-Кл від 10.10.2012 на відповідача-2 (нового боржника), у якого відсутнє майно; в період, коли ПАТ "КБ "Український фінансовий світ" розпочав судові процеси про стягнення заборгованості за кредитним договором №008/2115-Кл від 10.10.2012 у справі №910/20257/15 відповідач-1 ТОВ "Арм-Інвест" 02.03.2016 здійснив відчуження нерухомого майна, що перебувало у його власності, а саме: нежилого будинку - лабораторно-виробничого корпусу №2 (літ. А) загальною площею 12    649,50 кв.м. за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок 53, вартістю 6    170    760,41 грн. Таким чином, посилаючись на вищезазначені обставини заявник стверджує, що існує загроза того, що майно ТОВ "Арм-Інвест", на яке можливо б було звернути стягнення, у разі відсутності у боржника грошових коштів, у випадку задоволення позову може зникнути.

Ухвалюючи зазначені судові рішення суди виходили з того, що у цій справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору про переведення боргу за кредитним договором та стягнення заборгованості за кредитом. Суди зазначили, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, майно та заборони вчинення дій стосовного цього майна в межах розміру позовних вимог є пов`язаним з предметом спору у цій справі та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Суди дослідили збалансованість інтересів сторін та вважали, що застосування вжитих заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача-1 у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Верховний Суд вважає за необхідне зауважити на такому.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

За змістом частини 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. 

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. 

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Верховний Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 у справі №910/15011/19 про вжиття заходів до забезпечення позову та аргументація, викладена у них, відповідають наведеним вимогам.

Господарські суди попередніх інстанцій, оцінивши доводи заявника, дійшли висновку, що заявлені заявником заходи забезпечення позову є обґрунтованими, розумними, адекватними, співмірними, пов`язаними з предметом спору, спроможними забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та такими, що сприятимуть уникненню можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів заявника та інших осіб. 

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи правильності висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують, а по суті зводяться до необхідності дослідження тих обставин, які необхідно з`ясовувати під час вирішення спору по суті. 

Водночас під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не може бути предметом дослідження в межах вирішення питання щодо забезпечення позову.

Для Верховного Суду правильне застосування Північним апеляційним господарським судом та Господарським судом міста Києва норм права у розгляді справи №910/15011/19 є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2019 на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/15011/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм-Інвест" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.10.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                       І. Ткач

Судді                                                                                                    І. Кондратова

                                                                                                    Л. Стратієнко