ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 травня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 808/435/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,        
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.03.2020 (суддя суду першої інстанції Лазаренко М.С.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Запоріжжі в адміністративній справі № 808/435/18 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 у справі № 808/435/18, яким зокрема зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя поновити нарахування та виплати позивачу пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з грудня 2017 року.
Заява обґрунтована тим, що 31.07.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 808/435/18, проте відповідач умисно ухиляється від виконання рішення суду та не має наміру його виконувати з огляду на те, що поточна пенсія та заборгованість не виплачується. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.03.2020 задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 по справі №808/435/18.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні заяви позивача. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції за відсутності правових підстав встановив судовий контроль у вигляді зобов`язання подати відповідний звіт, оскільки такий судовий контроль не може бути встановлений після прийняття рішення, яке підлягає виконанню, а рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 по справі №808/435/18 судовий контроль не встановлювався. 
Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав. 
Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.05.2018 по справі №808/435/18, яке набрало законної сили 10.07.2018, адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та, серед іншого, зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя поновити нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії та виплатити заборгованість за період, починаючи з грудня 2017 року.
Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення судового контролю може здійснюватися й після завершення розгляду справи з посиланням на судове рішення Великої Палати Верховного Суду по справі № 800/592/17.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Судовий контроль полягає у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.
При цьому, норми Кодексу адміністративного судочинства України надають можливість встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, як під час ухвалення судового рішення, так і після винесення судового рішення.
Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі №800/592/17.
Також, суд апеляційної інстанції враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", яке набуло статусу остаточного 15.01.2010 року, констатовано систематичне невиконання в Україні рішень національних судів. З огляду на суть порушення суд зобов`язав державу, зокрема, невідкладно запровадити ефективний засіб юридичного захисту (або комплекс таких засобів), який би забезпечив адекватний та достатній захист від невиконання або затримки у виконанні рішення національного суду, за виконання якого вона несе відповідальність відповідно до принципів, встановлених практикою Європейського суду з прав людини.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ромашов проти України" від 27.07.2004 року, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Відповідно до матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.07.2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа у справі № 808/435/18. 
Ухвалою суду першої інстанції від 12.09.2019 допущено заміну боржника: Центральне об`єднань управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Згідно з копією виписки з банківського рахунку зарахування виплат відсутнє. 
Суд апеляційної інстанції зауважує, що такі обставини вказують на ухилення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області від виконання рішення суду від 04.05.2018.
Отже, висновок суду першої інстанції про необхідність встановлення судового контролю за виконанням судового рішення грунтується на фактичних обставинах справи та є обгрутованим. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнята із дотриманням вимог норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 02.03.2020 в адміністративній справі № 808/435/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.
Постанова в повному обсязі складена 05.05.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай