ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року	Львів	Справа № 500/2050/19 пров. № А/857/1516/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                           Шевчук С.М.,  
суддів                                                                         Іщук Л.П., Кухтея Р.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року (рішення ухвалене в м. Тернопіль, судом під головуванням судді Дерех Н.В.   за правилами спрощеного позовного провадження, повний текст рішення суду складено 10 грудня 2019 року)  у справі № 500/2050/19 за адміністративним позовом Державної служби геології та надр України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іврус" про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами, суд-
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Державна служба геології та надр України (надалі позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іврус" (надалі, відповідач, ТОВ "Іврус") про припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Іврус". 
Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у задоволенні   позову Державної служби геології та надр України  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іврус" про припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами № 5823 від 29.07.2013, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Іврус"  - відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким  позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення  суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач вказує, що у відповідача з моменту отримання спеціального дозволу, як у надрокористувача, виникли права та обов`язки, встановлені Кодексом України про надра, Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615. Зокрема, відповідач зобов`язаний використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України. Відповідач протягом   тривалого строку не виконав покладеного на нього обов`язку щодо  усунення усіх порушень обумовлених  у приписі.  Припис  про усунення порушень є чинним, відповідачем  не оскаржувався, а відтак позивач  підставно у відповідності до ст. 26 Кодексу України про надра та п. 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою КМ України №615 від 30.05.2011року звернувся з даним позовом до суду.
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача. Доводи відзиву на апеляційну скаргу позивача по суті співпадають з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні. Зокрема позивач вказує, що наданий час ним вимоги припису виконані в повному обсязі.
Учасники справи були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та на електронну пошту, зазначену даними учасниками справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибули, позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляли. 
Суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд даної справи, в т.ч. і за клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи, яке судом апеляційної інстанції було задоволене. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року статтю 195 КАС України після частини третьої доповнено новою частиною такого змісту: "4. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" або Державною судовою адміністрацією України".
На виконання вимог приведеного закону Восьмим апеляційним адміністративним судом (на період  вжитих Урядом України карантинних заходів) забезпечено доступ сторін та учасників справи до суду,  в тому числі і  шляхом проведення судового засідання в порядку  відеоконференції (згідно ч.4 ст. 195 КАС України) зі всіма учасниками справи, які виявили таке бажання та повідомили про нього суд. Окрім того, судом забезпечено  можливість надіслання  на адресу суду   процесуальних документів, пов`язаних з розглядом справи (в тому числі і письмових пояснень, відзивів, доказів тощо) засобами як поштового так і електронного зв`язку, про що повідомлено на офіційному сайті суду.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції   у період дії карантинних заходів забезпечено процесуальну можливість для  сторін та учасників справи   доступу до суду, в тому числі і шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції та надіслання до суду апеляційної інстанції  необхідних процесуальних документів та письмових пояснень у даній справі  для урахування їх під час розгляду апеляційної скарги. 
За наведених обставин колегією суддів враховано, що  в учасників справи була процесуальна можливість прийняти участь у розгляді даної справи шляхом проведення судового засідання в порядку відеоконференції (в тому числі і поза межами суду) та висловлення своєї позиції як в усній так і у письмовій формі, шляхом надіслання на поштову чи електронну адресу суду. Проте,  учасники справи  не зважаючи на широкий обсяг прав,  наданих їм щодо забезпечення їхньої процесуальної можливості доступу до суду таким правом не скористалися  без поважних причин.
З огляду на приведені обставини справи, колегія суддів вважає, що чергове відкладення розгляду справи є необґрунтованим та таким, що призводить до свідомого затягування  позивачем розгляду справи, правової невизначеності судового рішення, ухваленого судом першої інстанції  та порушення судом апеляційної інстанції процесуальних норм щодо граничних строків розгляду апеляційних скарг.
Відтак, розгляд апеляційної скарги здійснюється судом  з урахуванням наявних матеріалів справи, пояснень  представників сторін, як усних так і письмових та  додаткових доказів наявних у матеріалах справи та таких, що  надійшли  на адресу суду від сторін та учасників засобами як засобами поштового так і  електронного зв`язку.  
З огляду на обставини щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду  апеляційної скарги  та положення  ст. 311 КАС України колегія суддів, вважає за можливе здійснити розгляд  апеляційної скарги в порядку письмового провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що відповідачу надано спеціальний дозвіл на користування надрами № 5823 від 29.07.2013 року (надалі - Дозвіл), з метою видобування суглинків, строком на 17 років.  Невід`ємною частиною вказаного дозволу є угода про умови користування надрами №5823 від 29.07.2013 та  Програма робіт з видобування суглинків Староолексинецького родовища №5823 від 29.07.2013.
Наказом Державної служби геології та надр України №523 від 28.11.2017, затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік, відповідно до якого перевірку  ТОВ "Іврус" призначено на 22.10.2018.
У відповідності до Наказу Державної служби геології та надр України №290 від 23.08.2018 "Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю)  Державною службою геології та надр України у жовтні 2018 року", яким Департаменту державного геологічного контролю було доручено провести планові перевірки надрокористувачів, зокрема щодо відповідача. 
В подальшому, відповідачу було направлено повідомлення про проведення планової перевірки від 27.08.2018, яке отримане відповідачем 10.09.2018.
28.09.2018 Департаментом державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України видано направлення №669-18/02 на проведення перевірки ТОВ "Іврус".
За результатами проведеної перевірки 23.10.2018 складено акт №02-02/07/2018-30/п-174 яким було встановлено порушення законодавства у сфері надрокористування.
На підставі зазначеного акту перевірки позивачем складено припис від 23.10.2018 №753-18/02 щодо усунення відповідачем порушень, зазначених в акті в строк до 23.11.2018.
30.11.2018 Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України на адресу Департаменту державного геологічного контролю направлено подання №898-18/02 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013.
Наказом Державної служби геології та надр України №507 від 22.12.2018  зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013, наданого ТОВ "Іврус" з метою видобування суглинку родовища Староолексинецьке, у зв`язку із не усуненням порушень, виявлених під час проведення перевірки Західним міжрегіональним відділом Держгеокнадр.      
02.01.2019 Держгеонадра направлено відповідачу лист №33/03/14-19, яким надрокористувачу надано 30 календарних днів для усунення порушень, яку необхідно надати до Західного міжрегіонального відділу Держгеонадр. При цьому зазначено, що у разі ненадання інформації у визначений термін буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку.
26.02.2019 Західним міжрегіональним відділом Департаменту геологічного контролю Державної служби геології та надр України складено подання № 128-19/02 на анулювання спеціального дозволу на користування надрами  
15.05.2019 Держгеонадра направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Іврус" лист 8972/03/14-19 з проханням надати до Держгеонадр у 15-денний строк, з моменту отримання листа, власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з порушення вимог передбачених спеціальними дозволами.
У відповідь на вказаний лист відповідачем 06.06.2019 направлено лист №10, в якому зазначено, що у зв`язку з великим обсягом роботи та із незалежних від товариства обставин, ТОВ "Іврус" листом №9 від 06.06.2019 просить продовжити термін усунення порушень, вказаних у приписі №753-18/02 від 23.10.2018 про виявлені порушення законодавства під час державного геологічного контролю до 31.10.2019.
Вважаючи, що відповідачем не були усунені порушення у сфері законодавства про надра, зазначені у приписі, позивач звернувся до суду з даним позовом  щодо припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надано  лист №92 від 15.11.2019 "Про усунення порушень повністю" на припис №753-18/02, з якого вбачається, що станом на 24.10.2019 порушення у вказаному приписі виконані  повністю. На підтвердження вказаної інформації до суду подано Протокол №4940 засідання колегії Державної комісії України про запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 24.10.2019.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що  відповідач звертався з клопотанням про необхідність продовження терміну усунення порушень вказаних у приписі №753-18/02 від 23.10.2018.
В ході розгляду справи відповідачем  надано  лист №92 від 15.11.2019 "Про усунення порушень повністю" на припис №753-18/02, з якого вбачається, що станом на 24.10.2019 порушення у вказаному приписі виконані  повністю. На підтвердження вказаної інформації до суду подано Протокол №4940 засідання колегії Державної комісії України про запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 24.10.2019.
Також суд виходив з положень п.22 Порядку №615 та п.6.5 угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №5823 від 29.07.2013, дія дозволу поновлюється після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 р. № 1174, (надалі-Положення № 1174).
Згідно з підпунктом 12 пунктом 4 Положення, Держгеонадра України відповідно до покладених завдань здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України.
Згідно із статтею 2 завданням    Кодексу України про надра    є регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян.
Відповідно до    статті 19 Кодексу України про надра    надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, процедура видачі якого передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615    (надалі - Порядок № 615).
Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульовані Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615    (далі    Порядок № 615).
Відповідно до п.10 Порядку № 615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з надрами.
Пункт 22 Порядку № 615 передбачає, що  дія дозволу зупиняється органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінекоенерго, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:
1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;
2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;
4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища;
5) наявності підстав, передбачених    Законом України    "Про санкції";
6) невиконання умов висновків з оцінки впливу на довкілля та/або висновків державної екологічної експертизи;
7) відсутності висновку з оцінки впливу на довкілля та/або висновку державної екологічної експертизи діяльності з видобування корисних копалин, геологічного вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ).
Відповідно до п.23 Порядку №615, право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".
Відповідно до ст.26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі:
1) якщо відпала потреба у користуванні надрами;
2) закінчення встановленого строку користування надрами;
3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування;
4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення;
5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр;
6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами;
7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.
Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.
Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.
За наведених положень законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що позивач наділений повноваженнями щодо переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну дії спеціальних дозволів на користування надрами, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії у разі зупинення, проте у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 статті 26 Кодексу України про надра, у разі незгоди користувачів право користування надрами припиняється у судовому порядку.
Із змісту позовної заяви, слідує, що позивач просить припинити право користування надрами на підставі виявлення численних порушень та невиконання припису, що є порушенням вимог передбачених спеціальним дозволом. 
Зокрема позивач вказує на порушення щодо:
- на невиконання відповідачем п. 1.2.3 умов Спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013року в частині виконання рекомендацій ДКЗ України (п. 3.8 протоколу від 29.01.2013року №2843) щодо здійснення протягом 5 років з часу отримання спеціального дозволу на користування надрами опрацювання та подання на державну експертизу до ДЗК матеріалів геолого-економічної оцінки запасів Староолексинецького родивища суглинків;
- не повного виконання відповідачем п.5.3 угоди про умови користування надрами від 29.07.2013року №5823 щодо проведення фінансування робіт у терміни та в межах, зазначених в Програмі робіт та дотримання вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користування надрами, дотримання вимог, передбачених дозволом та угодою ;
- п.7.1. угоди про умови користування надрами від 29.07.2013року №5823  стосовно невиконання обов`язку з надання до Держгеонадр інформації щодо стану виконання Програми робіт за встановленою формою з наданням відповідних пояснень.
Спеціальний дозвіл на користування надрами №5823 від 29.07.2013року  та угода про умови користування надрами від 29.07.2013року №5823 (разом з додатком №2 іменованим Програма робіт, які є невід`ємною частиною цього дозволу) містять  ряд вимог, які відповідач за умовами спеціального дозволу  зобов`язаний виконувати у строки передбачені названою програмою робіт. Обставини щодо невиконання відповідних вимог названого дозволу відображені в акті перевірки №02-02/07/2018-30/п-174 від 23.10.2018 та у приписі №753-18/02 від 23.10.2018. 
Судом встановлено, що  взяті відповідачем зобов`язання з приводу необхідності виконання умов спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013року, угоди про умови користування надрами від 29.07.2013року №5823 та  додатку №2  до названої угоди іменованого- Програма робіт, а також припису №753-18/02 від 23.10.2018 року не відкликані, не скасовані та не визнані протиправними, а відтак  перелічені у названих документах вимоги  є чинним та підлягали виконанню відповідачем. Обставини щодо виявлених порушень, за наслідком яких внесено припис відповідачем не заперечувались.
Внесений позивачу  припис №753-18/02 від 23.10.2018 щодо усунення відповідачем виявлених порушень, зазначених в акті  підлягав виконанню відповідачем у строк до 23.11.2018. Однак, продовж більш ніж десять місяців не був виконаний відповідачем, а зокрема з 23.10.2018року до дати  звернення позивача до суду (09.09.2019року).
Відповідно до пункту 8 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.
Пунктом 11 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено, що у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
Згідно статті 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства.
За наведених обставин справи фактичною правовою підставою на яку покликається позивач для припинення права користування надрами позивач наводить положення пункту 5 ст. 26  Кодексу України про надра. 
Отож, з урахуванням викладених обставин прийняття рішення за  позовом Державної служби геології та надр України про припинення  права користування надрами згідно п. 5 ст. 26 Кодексу України про надра віднесено до повноважень суду.
Підсумовуючи викладені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що станом на момент звернення Державної служби геології та надр України  до суду з позовом про припинення  права  на  користування надрами, мало місце порушення відповідачем  вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр №5823 від 29.07.2013року  та угодою про умови користування надрами від 29.07.2013року №5823 включаючи її додаток №2, які є невід`ємною частиною цього дозволу, що в свою чергу було підставою для застосування наслідків передбачених ст. 26 Кодексу України про надра у вигляді припинення права користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами №5823 від 29.07.2013 наданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Іврус" за п. 5 ст. 26 Кодексу України про надра.
Однак,  з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з листом про надання згоди/незгоди на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами № 5823 від 29.07.2013, у відповідь на що відповідачем було повідомлено про необхідність продовження терміну усунення порушень вказаних у приписі №753-18/02 від 23.10.2018.
Відповідачем направлено лист №92 від 15.11.2019 "Про усунення порушень повністю" на припис №753-18/02, з якого вбачається, що станом на 24.10.2019 порушення у вказаному приписі виконані повністю. На підтвердження вказаної інформації до суду подано Протокол №4940 засідання колегії Державної комісії України про запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 24.10.2019 року.
Зазначена обставина не спростована позивачем шляхом надання суду належного та допустимого доказу- акту перевірки, складеного за результатами перевірки виконання припису. 
За таких обставин, суд першої інстанції вірно зауважив, відмовляючи у задоволенні позову, що під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з даним позовом, але і ті які існують на час ухвалення судового рішення. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.10.2019 року у справі № 804/215/18, відповідно до якої: «анулювання раніше зупиненого спеціального дозволу можливе, зокрема, у разі, якщо надрокористувачем не усунуто порушення, які стали підставою для зупинення дії дозволу».
Окрім того, колегія суддів  погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що  Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин за своїми ознаками є адміністративним договором, однією із сторін якого є суб`єкт владних повноважень, що кореспондує обов`язок такого суб`єкта виконувати передбачені Угодою обов`язки, зокрема, зокрема своєчасно розглядати звернення надрокористувача та інші документи. 
Відповідно до п.22 Порядку №615 та п.6.5 Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №5823 від 29.07.2013, дія дозволу поновлюється після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.
За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з наданням відповідачем доказів усунення порушень та не спростування таких доказів позивачем. 
Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених   статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року  залишити без задоволення.
Рішення  Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року у справі № 500/2050/19 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення складено 07 травня 2020 року.