У Х В А Л А        
11 березня 2020 року
м. Київ
справа № 461/7406/18
провадження № 61-2128ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Матвіїв Єлизаветою Ігорівною, на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за несвоєчасну сплату аліментів, 
В С Т А Н О В И В :
23 січня 2020 року ОСОБА_1 в особі адвоката Матвіїв Є. І. звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана 23 січня 2020 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання ним оскаржуваного судового рішення.
На виконання ухвали суду ОСОБА_1 надав копію журналу видачі копій судових рішень Львівського апеляційного суду, що підтверджує отримання ним копії судового рішення 17 січня 2020 року.
Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Львівський апеляційний суд прийняв постанову 10 грудня 2019 року, повний текст постанови складено 23 грудня 2019 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 22 січня 2020 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 23 січня 2020 року. 
Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Частиною другою статті 390 ЦПК України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 17 січня 2020 року. 
Враховуючи те, що скаргу направлено до суду 23 січня 2020 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, суд дійшов висновку, що строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України. Тому клопотання заявника про поновлення строку підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.
З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. 
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України вказана справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 315 568,18 грн заборгованості зі сплати аліментів та 315 768,00 грн пені за прострочення їх сплати. Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
Разом з тим, з урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, з метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики, касаційне провадження необхідно відкрити відповідно до пункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. 
У касаційній скарзі заявник просив зупинити виконання оскаржуваних рішень суду.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Враховуючи те, що обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних рішень суду, заява про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року до закінчення перегляду справи в касаційному порядку задоволенню не підлягає.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України, якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є обґрунтованою, він відкриває провадження, про що постановляє відповідну ухвалу.
Керуючись статтями 127, 394, 395 ЦПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати поважними підстави для поновлення процесуального строку та поновити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матвіїв Єлизавета Ігорівна, процесуальний строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати із Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/7406/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за аліментами та пені за несвоєчасну сплату аліментів.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Матвіїв Єлизавета Ігорівна, про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 травня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 квітня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                         А. С. Олійник