П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 400/2972/19	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача - Федусика А.Г.,
суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити пені дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України про: визнання протиправною дією повідомлення листом від 29 серпня 2019 № 1/11-7879 про те, що позивачу, випускнику Миколаївського державного педагогічного інституту імені В.Г. Бєлінського 1981 року, може бути виданий дублікат диплома спеціаліста; зобов`язання відповідача повідомити достовірну правову інформацію, а саме: дублікат якого документа про вищу освіту може бути виданий ОСОБА_1 , випускнику Миколаївського державного інституту імені В.Г. Бєлінського 1981 року.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач за наслідком розгляду звернення позивача листом від 29 серпня 2019 року №1/11-7879 надав недостовірну правову інформацію, чим порушив право позивача на отримання достовірної правової інформації.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову. 
Не погоджуючись з даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в позові.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції було встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 12 квітня 2019 року позивач звернувся до Урядової гарячої лінії з проханням повідомити, чи має він право на отримання диплома спеціаліста або його дубліката, якщо не навчався на освітньо-кваліфікаційному рівні спеціаліст, а також чи правомірно Університет видає позивачу, випускникові педагогічного інституту 1981 р., дублікат диплома спеціаліста. 
Листом від 03 травня 2019 року № 3.4.3/8-19 відповідач надав відповідь на звернення позивача.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року по справі № 400/1777/19 визнано протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 від 12 квітня 2019 року № ІЛ-9249776 по суті порушених питань; зобов`язано Міністерство освіти і науки України розглянути звернення ОСОБА_1 від 12 квітня 2019 року № ІЛ-9249776 та надати відповідь по суті порушених питань у термін, передбачений Законом України «Про звернення громадян».
На виконання рішення суду від 12 серпня 2019 по справі № 400/1777/19 відповідач листом №1/11-7879 від 28 серпня 2019 року повідомив, що у листі директорату вищої освіти і освіти дорослих Міністерства освіти і науки України від 03 травня 2019 № 3.4.3/8-19 зазначено, що питання виготовлення дублікатів документів про вищу освіту, в тому числі здобуту в закладах вищої освіти до проголошення Україною незалежності, унормовано Порядком замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України 06.03.2015 № 249 (у редакції наказу Міністерства освіти і науки України від 25.10.2016 № 1280), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 травня 2015 р. за №494/26939. Згідно з зазначеним Порядком, дублікати документів про вищу освіту виготовляються за формою (зразком), чинним на дату видачі дубліката. У випадку, якщо первинний документ про вищу освіту було видано до набуття чинності постанови КМУ № 354 від 16 квітня 1997 «Про внесення змін і доповнень до переліку і зразків документів про освіту та вчені звання в Україні, затверджених постановою КМУ від 17 грудня 1993 року № 1058», дублікат документа про вищу освіту видається за формою диплома спеціаліста. Відповідно, ОСОБА_1 - випускнику Миколаївського державного педагогічного інституту імені В .Г. Бєлінського 1981 року, може бути виданий дублікат документа про вищу освіту за формою диплома спеціаліста (дублікат диплома спеціаліста).
Незгода зі змістом наданої відповіді у листі №1/11-7879 від 28 серпня 2019 року стала підставою для звернення позивача з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що надана відповідь не порушує право позивача на отримання достовірної правової інформації, оскільки містить посилання на чинне нормативно-правове регулювання порядку видачі документів про вищу освіту. 
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції вірними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За змістом ст.3 Закону заявою (клопотанням) є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Згідно із ч.1, 4, 5 ст.5 Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути усним чи письмовим.
Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні «гарячі лінії» та записується (реєструється) посадовою особою.
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Таким чином, цим Законом врегульовано питання практичної реалізації громадянами України своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.
Порядок розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст.15 Закону, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно із ч.1 ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Разом з цим, статтею 19 Закону визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
За наслідком аналізу вказаних норм колегія суддів доходить висновку, що відповідач, надаючи відповідь на звернення позивача листом №1/11-7879 від 28 серпня 2019 року, діяв у спосіб визначений законодавством, у межах наданих йому повноважень та своїми діями не допустив порушення права позивача на отримання достовірної правової інформації.
В свою чергу, позивачем в обґрунтування позовної заяви зазначено, що всупереч вимог Закону України «Про вищу освіту» ним не виконано програму освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст» та не пройдено атестацію, що, на його думку, позбавляє його права на отримання дублікату диплома спеціаліста відповідно до вимог Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 06.03.2015 № 249.
Вказана незгода з відповіддю Міністерства освіти і науки України базується на незгоді позивача з чинним нормативно-правовим регулюванням порядку видачі диплому про вищу освіту чи його дублікату та не містить жодних посилань на порушення Закону в обґрунтування позовних вимог.
Колегія суддів в свою чергу зазначає, що при наданні відповіді на звернення позивача листом №1/11-7879 від 28 серпня 2019 року, відповідачем наведено зміст чинних нормативно-правових актів, а суди при розгляді даної справи не можуть надавати оцінку чинному нормативно-правовому регулюванню порядку видачі диплому про вищу освіту чи його дублікату, оскільки вказане знаходиться поза межами предмету розгляду даного спору.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції від 23 жовтня 2019 року колегія суддів не вбачає.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Федусик А.Г.	
Судді	    	Бойко А.В.    Шевчук О.А.