Провадження № 33/4820/28/20 
Справа № 686/18801/19 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л. 
Категорія:ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника Терлича В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 04 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.
На це рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп, або якщо суд прийде до висновку про його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження в справі закрити в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Як в апеляційній скарзі, так і в процесі апеляційного розгляду посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо нього за ч.2 ст.130 КУпАП, проте суд не погодився із таким, та виніс постанову про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, чим перекваліфікував його дії.
Крім того, апелянт вважає що визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає матеріалам справи, розгляд відбувся в його відсутність, в матеріалах справи зазначено що слухання призначались неодноразово, хоча жодного разу він не отримував повідомлення про дату слухання справи. Постанова місцевого суду від 04.10.2019 року не була внесена, із дотриманням встановлених строків, в держреєстр судових рішень станом на 30.10.2019 року, а тому рахує що справа в той день не слухалась і рішення не виносилось, чим порушено ст.ст.285,268 КУпАП, та на підставі ст.294 КУпАП є підставою для скасування.
Звертає увагу на те, що поліцейськими не було йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі і він не був туди ними супроводжений, як вимагає цього інструкція, а натомість в протоколі зазначено, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, і докази, які б вказували на дотримання працівниками поліції порядку направлення на такий огляд, у справі відсутні, що унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційного скарги, свідка, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до п. 2.5. «а» Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі – Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Незважаючи на те, що ОСОБА_1 фактично не визнав своєї вини, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом. 
Зокрема даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 198524 від 06 липня 2019 року, згідно якого 06 липня 2019 року 0 04 годині 50 хвилин в м.Хмельницькому, по проспекту Миру,86, водій ОСОБА_1 керував автомобілем SUZUKI Grand Vitara д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, нечітка вимова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.1);
- письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння. Такі пояснення підписані ними особисто (а.с.2,3);
- рапорта інспектора роти №2 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП лейтенанта поліції Філюка М.О. про те, що під час чергування у складі екіпажу патрульної поліції разом із молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , близько о 04 годині 40 хвилин на робочий планшет було отримано виклик, що по проспекту Миру, поблизу магазину «Принцип №2», знаходиться автомобіль SUZUKI Grand Vitara д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого з явними ознаками алкогольного сп`яніння має намір їхати. Прибувши за викликом, на зазначене місце, було зупинено даний автомобіль, який вже почав рух. За кермом даного автомобіля знаходився водій ОСОБА_1 з різким запахом із порожнини рота, відмовлявся пред`явити документи, виражався разом із пасажиркою нецензурною лайкою в бік поліцейських, тому на допомогу був викликаний додатковий екіпаж патрульної поліції (а.с.5);
Вказані обставини свідок ОСОБА_5 підтвердив і в процесі апеляційного розгляду справи.
- даними відеозаписів, які зафіксовані на відеокамери працівниками поліції у присутності свідків (а.с.8). З вказаних відеозаписів, з якими ознайомився апеляційний суд, вбачається, що транспортний засіб SUZUKI Grand Vitara д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції. В подальшому, в процесі спілкування, у працівників поліції виникла підозра про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. В результаті цього останньому запропоновано пройти тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій відмовився. Також відмовився їхати в лікарню. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 198524 від 06.07.2019 року.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив право на захист та справедливий судовий розгляд, є безпідставними.
Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час і місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться 22 липня 2019 року о 10 год. 00 хв. у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду ним надано не було.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов`язковою. 
З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 .
Разом з тим, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 , як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.
Будь яких порушень норм матеріального та процесуального права при винесенні постанови апеляційним судом не встановлено, тому доводи апеляційної скарги щодо вказаного є безпідставними. 
Посилання апелянта на те, що 06 липня 2019 року він не вживав алкогольних напоїв, а також від огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, і в медичному закладі йому не пропонували такий пройти, спростовується даними відеозапису, відповідно до яких транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції та, останньому, було запропоновано, в присутності двох свідків, пройти тест на стан сп`яніння за допомогою спеціального приладу алкотестеру «Drager». На вказану пропозицію водій відмовився та відмовився від проходження такого і в медичному закладі.
Як убачається з відеозапису, ОСОБА_1 не реагував на пропозиції поліцейського пройти огляд в медичному закладі, розклав крісло і лежав в автомобілі, що свідчило про його небажання проходити такий огляд.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений на ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП, проте суд не погодився із таким, та виніс постанову відносно нього, притягнувши до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, чим перекваліфікував його дії не заслуговує на увагу, так як судом першої інстанції не встановлено його притягнення до адміністративної відповідальності на протязі 2019 року за ст.130 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду щодо вчинення ним цього правопорушення.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд –

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

       Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                 Л.М.Кулеша