ПОСТАНОВА
Іменем України

17 червня 2020 року 
Київ
справа №2540/2873/18
касаційне провадження №К/9901/3921/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 (головуючий суддя: Губська Л.В., судді: Епель О.В., Степанюк А.Г.) у справі №2540/2873/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2018 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області або відповідач), в якому просив:
визнати протиправними дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо нарахування пенсії у невідповідності до вимог Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) в розмірі 62% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу 7 641,50 грн, окладу за військове звання - 1410 грн, процентної надбавки за вислугу років - 3 620,60 грн, неврахування розміру додаткового грошового забезпечення у ході перерахунку пенсії та відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103);
зобов`язати відповідача здійснити новий перерахунок та виплату з 1 січня 2018 року пенсії у відповідності до вимог Закону №2262-ХІІ в розмірі 62% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу 7641,50 грн, окладу за військове звання - 1410 грн, процентної надбавки за вислугу років - 3620,60 грн, із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, в повному обсязі, щомісячно без відтермінування виплат;
зобов`язати відповідача компенсувати різницю між перерахованою та вже проведеними виплатами з 1 січня по серпень 2018 року в сумі 72 327,36 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що пенсія йому призначена на підставі  Закону №2262-ХІІ, а тому має і надалі обчислюватися виходячи із складових грошового забезпечення, які були враховані при її призначенні. Також позивач стверджує, що поетапна виплата його пенсії суперечить вимогам законодаства.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 адміністративний позов задоволено частково:
визнано протиправними дії відповідача щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії в розмірі 62% грошового забезпечення відповідно до вимог Закону №2262-ХІІ на підставі довідки № 45 від 10.04.2018, виданої Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області, з включенням усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, та відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Уряду № 103;
зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії в розмірі 62% грошового забезпечення відповідно до вимог №2262-ХІІ на підставі довідки № 45 від 10.04.2018, виданої Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області, з включенням усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, з 01.01.2018, з урахуванням правової оцінки наданої в судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії має обраховуватися виходячи із вказаного у довідці грошового забезпечення та з врахуванням доплат і надбавок, які були враховані при її призначенні. Також суд першої інстанції вказав на те, що право позивача на пенсію є абсолютним, а тому не може бути відтерміноване у часі на підставі постанови Уряду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2018 та ухвалено нове про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок № 45) процедура. Органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення,   зазначених у таких довідках. Таким чином, без наявності нової довідки про розмір грошового забезпечення, до якої буде включено надбавки та доплати, щодо яких наполягає позивач, управління Пенсійного фонду України не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії. Щодо поетапності виплати позивачу пенсії, то суд апеляційної інстанції виходив з того, що такі умови встановлені Урядом, а тому відповідач правомірно керувався нормами постанови Уряду №103, чинної на момент виникнення спірних правовідносин.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судом норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначене судове рішення в частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено та ухвалити нове про задоволення позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не повно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору. Скаржник наполягає, що пенсія має виплачуватися із врахуванням раніше призначених доплат та надбавок без обмежень її розміру часовими рамками, встановленими постановою Уряду №103. Також у своїй касаційній скарзі позивач просить суд касаційної інстанції постановити відносно Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України окрему ухвалу.
Ухвалою Верховного Суду від 18.02.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
В порядку статті 31 КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 20.06.2019 визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2020 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.
На адресу Верховного Суду від відповідача надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній із посиланням на законність та обгрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Верховний Суд переглянув оскаржуване судове рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судом, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 2002 року перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та йому призначена пенсія на підставі Закону №2262-XII.
У квітня 2018 року ГУ ПФУ в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Уряду № 103 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої Управлянням служби безпеки в Чернігівській області № 45 від 10.04.2018.
05.07.2018 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою про проведення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 відповідно до положень Закону №2262-ХІІ в розмірі 62 % грошового забезпечення з урахування усіх видів доплат та надбавок, які були передбачені постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - постанова Уряду №704), та без відтермінування виплат. 
Листом від 18.07.2018 №№ 3079/03/С-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії проведено відповідно до постанови Уряду №103 на підставі довідки № 45 від 10.04.2018, виданої Управлінням служби безпеки в Чернігівській області, в розмірі 62 % грошового забезпечення, а саме: посадовий оклад - 7641,50 грн, оклад за військове звання - 1   410 грн, надбавка за вислугу років (40%) - 3   620,60 грн, а тому відсутні підстави для здійснення перерахунку.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон №2262-ХІІ. 
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704.
Отже, з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Уряду №103, у позивача виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2018.
Разом із цим, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок № 45) процедура.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою № 103) пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях,                   мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Отже, цим нормативним документом встановлена наступна послідовність дій: уповноважений орган повідомляє Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Форма довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, в тому числі складові грошового забезпечення, визначалася у додатку 2 Порядку №45.
Суд апеляційної інстанцій правильно зазначив, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення,   зазначених у таких довідках.
Таким чином, без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що перерахунок позивачу пенсії було здійснено на підставі довідки від 10.04.2018 № 9/45, виданої Управління Служби безпеки України в Чернігівській області, з врахуванням наступних складових: посадового окладу у розмірі 7641 грн, окладу за військове (спеціальне) звання - 1410 грн, надбавки за вислугу років 40% - 3620 грн. Тобто, перерахунок пенсії проведено у відповідно до вимог законодавства на підставі даних, зазначених уповноваженим органом. Права самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивача пенсійний орган не має.
Правова позиція щодо застосування норм права у цих правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі №804/175/1638/18.
Таким чином колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправними дій пенсійного органу щодо нездійснення перерахнку пенсії з урахуванням у ній надбавок та доплат, непередбачених у довідці уповноваженого органу про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій та відповідно зобов`язання відповідача вчинити такі дії.
Щодо поетапності виплати підвищення до пенсії, встановленої постановою Уряду №103, колегія суддів зазначає таке.
Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 постанови Уряду №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Проте, рішенням   Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018   у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.
При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про  наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.
Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постанові від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.
Разом із тим, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 постанови №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були діючими і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.
Крім того, аналізуючи норми постанови КМУ №103, положення якої були чинними на час спірних правовідносин, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що пункт 2 даного нормативно-правового акту диференційовано виокремлює: доплати та підвищення, встановлені законодавством (доплати до      попереднього розміру пенсій, підвищення, індексації та інші доплати до пенсії); підвищення, що визначені законом (підвищення, додаткова пенсія, цільова грошова допомога, пенсія за особливі заслуги перед Україною).
Верховний Суд акцентує увагу на відмінному правовому змісті підвищених пенсій, які: а) встановлені законодавством; б) визначені законом. Перша група - встановлені законодавством, - відповідно до змісту пункту 2 Постанови КМУ №103, ураховувалась при поетапному підвищенні пенсій (з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року). Натомість на другу групу - визначених   законом, не розповсюджувався регулюючий вплив пункту 2 Постанови КМУ №103. Відтак їх розмір (підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) не зазнавав змін.
Такого роду позиція формується колегією суддів у тому числі з урахуванням офіційного тлумачення (теоретико-методологічного), зазначеного у рішенні Конституційного Суду України 09.07.1998 №12-рп/98   у справі №17/81-97 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо частини третьої   статті 21 Кодексу законів про працю України   (справа про тлумачення терміну «законодавство»), де Суд дійшов висновку, що терміном «законодавство» охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість   яких надана Верховною Радою України, а також  постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України,      прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Колегія суддів вважає за можливе поширити вищезазначені міркування на загальний контекст справи, що розглядається.
В контексті справи, яка розглядається Верховним Судом, це свідчить про те, що на доплати до пенсії, передбачені законодавством, у 2018 році розповсюджувався регулюючий вплив постанови КМУ №103, відтак пенсійний орган здійснюючи поетапну виплату пенсії діяв у межах визначеного законодавцем правового поля. 
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Також за встановлених у справі обставин колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про постановлення відносно Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України окремої ухвали.
Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, з урахуванням яких судом апеляційної інстанції вже надавалась оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга позивача не містить. 
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі №2540/2873/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                          С. М. Чиркін
                                                                                         А. А. Єзеров                                                                                                         
                                                                                                    В. М. Шарапа