ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3332/19                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
                                                                                                Суддя-доповідач: Губська Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                        Губської Л.В., 
суддів:                                                            Епель О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                        Кондраток А.В.,
позивача                                                   ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Чернігівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління Держпраці у Чернігівській області щодо невчасної перевірки обставин, зазначених у його скарзі від 05.04.2019, та ненадання відповіді у 45-денний термін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами відповідача не були вчасно перевірені обставини, зазначені у його скарзі, що призвело до неможливості поновлення його порушених прав, невжиття заходів щодо відшкодування завданої шкоди та притягнення до відповідальності осіб, з вини яких було допущено порушення.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідь відповідача, оформлена листом № 286/25-М178/01/16-07 від 20.05.2019 за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 , відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян», оскільки звернення розглянуто уповноваженою особою, у строки, що передбачені законом, з наданням чітких, аргументованих та виключних відповідей на поставлені позивачем питання, у зв`язку з чим бездіяльність відповідача в даному випаду відсутня.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з`ясовані обставини та підстави звернення Управління Держпраці у Чернігівській області щодо проведення лабораторних досліджень до суб`єкта перевірки - Управління Державно архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, яке є зацікавленою особою у результатах перевірки. Також судом не надано оцінки обставинам затягування проведення досліджень мікроклімату, яке відбулось через сорок днів після подання скарги, що в свою чергу унеможливило обстеження та встановлення обставин, на які позивач посилався у скарзі.
Окрім цього, апелянтр вважає хибним висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем сорокап`ятиденного строку на розгляд його скарги, оскільки хоча відповідь № 286/25-М178/01/16-07 датована 20.05.2019 року, фактично її було скеровано на адресу позивача 23.05.2019 року, тобто поза межами встановленого строку.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі. 
В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на їх задоволенні.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду відповідач до суду не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 обіймає посаду завідувача сектору правової роботи Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області.
05.04.2019 позивачем до Управління Держпраці у Чернігівській області була подана скарга щодо порушення начальником Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області температурних умов праці в кабінеті позивача.
З метою оцінки умов праці позивача та визначення їх відповідності вимогам санітарних норм мікроклімату виробничих приміщень Управлінням Держпраці у Чернігівській області на адресу керівника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області направлено лист від 15.04.2019 № 03-11/2286, в якому у строк до 26.04.2019 просило надати протоколи лабораторних досліджень параметрів мікроклімату в кабінеті 2.3.
Листом від 26.04.2019 № 40-1025-0/645-19 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області повідомило відповідача про замовлення проведення відповідних лабораторних досліджень в приміщеннях, за адресою: м . Чернігів, проспект Миру, 21 а (кабінет 2.3) в Чернігівському міському відділенні Державної установи «Чернігівський обласний лабораторний центр МОЗ України».
У зв`язку з чим, відповідачем на адресу повивача було надіслано лист від 03.05.2019 № 244/25-М178/01/16-07 про продовження терміну розгляду звернення, у зв`язку з потребою додаткового вивчення фактів, викладених у ньому.
За результатами лабораторних досліджень, проведених санітарно-гігієнічною лабораторією Чернігівського міського відділення Державної установи «Чернігівський обласний лабораторний центр МОЗ України», результати яких оформлені протоколом № 77 від 15.05.2019, параметри мікроклімату в кабінетах № 2.3. та 15.1 відповідають вимогам ДСН 3.3.6.042-99 «Державні санітарні норми мікроклімату виробничих приміщень». 
Враховуючи викладене, листом від 20.05.2019 № 286/25-М178/01/16-07 позивача повідомлено про результати розгляду його звернення.
Вважаючи, що перевірка обставин та надання відповіді на його звернення відбулись з порушенням встановленого строку, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів перед судом правомірність своїх дій, в той же час, надані позивачем пояснення не доводять наявності ознак протиправної бездіяльності з боку відповідача, з чим погоджується і колегія  суддів з огляду на наступне. 
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян» від 02 жовтня 1996 року № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 3 Закону № 393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки (ч. 3 ст. 15 Закону № 393/96-ВР).
Відповідно до ст. 20 Закону № 393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.
Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
Процедуру приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці (далі - Держпраці) та її територіальних органах визначає Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 16 листопада 2016 року № 1339 (далі - Порядок № 1339).
Згідно абз. 1 п. 1 розділу ІІІ Порядку № 1339, звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень.
Відповідно до п. 1 розділу ІV Порядку № 1339, строки розгляду звернень громадян обчислюються у календарних днях, починаючи з дня реєстрації звернень. Датою виконання звернення громадянина є дата реєстрації відповіді на нього.
Згідно п. 2 розділу ІV Порядку № 1339, звернення розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові й неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.
Відповідно до пунктів 3, 4, 5 розділу ІV Порядку № 1339, якщо для вирішення порушених громадянами питань слід провести перевірку інформації, викладеної у зверненнях, отримати додаткові матеріали, строк розгляду звернень громадян за рішенням керівництва Держпраці та її територіальних органів на підставі пропозиції головного виконавця може бути продовжено з повідомленням про це особи, яка подала звернення. Не пізніше ніж за день до закінчення раніше визначеного строку повідомлення про продовження строку розгляду звернення із зазначенням причини направляється заявникові.
Про продовження строку виконання звернень головний виконавець невідкладно інформує підрозділ із роботи зі зверненнями громадян, який на підставі відповідного рішення керівництва Держпраці та її територіальних органів вносить зміни до реєстраційно-контрольної картки звернення.
Строк розгляду звернень громадян, переданих Держпраці до її територіального органу для перевірки, прийняття рішення та надання відповідей, обчислюється з дати їх реєстрації підрозділом із роботи зі зверненнями громадян.
Загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 календарних днів.
Так, пунктом 1 Положення про Управління Держпраці у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 22.06.2017 № 75 установлено, що Управління Держпраці у Чернігівській області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) у сфері гігієни праці, у тому числі нагляд (контроль) за: факторами виробничого середовища та виробничих операцій, наявність та виконання яких можуть шкодити здоров`ю працівників; виконанням заходів щодо запобігання виникненню професійних захворювань; дотриманням вимог санітарних норм та правил; своєчасним здійсненням профілактичних заходів, спрямованих на попередження шкідливої дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, збереження здоров`я працівників; наявністю обов`язкових медичних оглядів працівників (підпункт 14 пункту 4 вказаного Положення).
Таким чином, з контексту вищенаведених норм випливає, що відповідач є органом, уповноваженим здійснювати державний нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю в тому числі щодо дотриманням санітарних норм та правил.
За приписами пункту 7 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, гігієнічні дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу проводяться лабораторіями, атестованими Держпраці і МОЗ в порядку, визначеному Мінсоцполітики разом з МОЗ.
Відповідно до цього пункту спільним наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства охорони здоров`я України від 29.05.2018  № 784/1012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2018 року за № 905/32357, затверджено Порядок атестації лабораторій на проведення гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, згідно пункту 3 якого, гігієнічні дослідження факторів виробничого середовища і трудового процесу для атестації робочих місць проводять лабораторії, які:
1) мають у наявності засоби вимірювальної техніки, що пройшли повірку та/або оцінку відповідності вимогам технічних регламентів, реактиви і прилади відповідно до факторів, які досліджує лабораторія;
2) мають укладені трудові договори з працівниками, які здобули ступінь вищої медичної освіти, мають спеціалізацію з гігієни праці та у випадках, передбачених законодавством, пройшли підвищення кваліфікації;
3) проводять гігієнічну оцінку умов та характеру праці відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року № 248, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06 травня 2014 року за № 472/25249.
Згідно пп. 2 п. 11 цього Порядку атестована лабораторія має оформлювати результати досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу відповідно до форм протоколів досліджень та вимірювань (додатки 7-17).
Протокол проведення досліджень мікроклімату є додатком 11 до цього Порядку.
Отже, в межах даної справи результати лабораторних досліджень, проведених санітарно-гігієнічною лабораторією Чернігівського міського відділення Державної установи «Чернігівський обласний лабораторний центр МОЗ України», проведені належним суб`єктом, а твердження апелянта про замовлення таких досліджень зацікавленою особою (суб`єктом перевірки) не впливають на результати проведених заходів.
Твердження про те, що відповідач мав самостійно звернутись за проведенням досліджень мікроклімату є безпідставними, а тому підлягають відхиленню.
Водночас позивач не оскаржує зміст наданої відповіді, натомість порушенням своїх прав він вважає те, що відповідь була надана з порушенням встановленого строку, оскільки така відповідь була скерована йому 23 травня 2019 року.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем строку розгляду скарги ОСОБА_1 , оскільки, як вже наголошувалось, датою виконання звернення громадянина є дата реєстрації відповіді на нього. Відтак, оскільки відповідь на скаргу позивача від 05 квітня 2019 року надана листом № 286/25-М178/01/16-07 від 20.05.2019, бездіяльність відповідача у даному випадку відсутня.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Постанова в повному обсязі складена 22 червня 2020 року.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    А.Г. Степанюк