П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 482/224/20	
Головуючий в 1 інстанції: Демінська О.І.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
доповідача - судді Турецької І. О.,
суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - ГУНП в Миколаївській області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 лютого 2020 року серії ЕАК №2056363, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у сумі 425 грн.
Також позивач просив закрити справу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях відповідного складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Так, позивач наполягає на тому, що не вчиняв адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, а суб`єкт владних повноважень не надав доказів, які б доводили його вину, тобто фото або відеофіксацію правопорушення. Спірна постанова також не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис скоєного правопорушення.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року позов задоволено.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не надано жодного доказу в обґрунтування законності прийнятої постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, ГУНП в Миколаївській області подало апеляційну скаргу.
У скарзі апелянт посилається на те, що суд порушив норми процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апелянт стверджує про те, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про відкриття провадження у справі, а також про дату, час та місце розгляду справи.
Так, ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.02.2020 року, позовну заяву з додатками та судову повістку суд першої інстанції направив ГУНП в Миколаївській області електронною поштою лише 26.02.2020 року.
Вказане, на думку апелянта, позбавило можливості підготувати відзив та надати докази, якими такий відзив обґрунтовується.
Крім того, посилаючись на вимоги ч.3 ст.126 КАС України, апелянт зазначає, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, але в судове засідання не з`явились, що надає суду апеляційної інстанції, відповідно до статті 311 КАС України, розглянути справу в порядку письмового провадження.
Також від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Перевіривши правильність встановлення судом першої інстанції обставин справи та додержання норм матеріального і процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, свідчать про наступне.
02 лютого 2020 року старшим лейтенантом поліції Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області Карбовським Т. А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2056363, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, у сумі 425 грн.
Як вбачається з даної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало порушення ним вимог п.8.7.3ґ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР).
Так, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3221, реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивач здійснив проїзд перехрестя (вул. Центральна та вул. Соборна, у м. Нова Одеса, Миколаївської області) на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Аналіз судового рішення свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність доказів для підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Однак, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які, відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАС України, є підставою для обов`язкового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду.

Про правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову свідчить таке.
Відповідно до ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За правилами ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п.8.7.3ґ ПДР жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає, зокрема, що проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, -
тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи, обставини скоєння позивачем адміністративного правопорушення зафіксовані лише спірною постановою про накладення адміністративного стягнення.
Інших доказів, з яких можливо було б встановити вину позивача матеріали справи не містять.
У свою чергу, суд апеляційної інстанції вважає, що звинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень у своєму рішенні.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Слід звернути увагу на те, що позивач заперечує проти скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за відсутності належних доказів, з боку суб`єкта владних повноважень, визнати позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення є неможливим.

У постанові від 06 червня 2018 року (справа № 203/1410/17, провадження №К/9901/34509/18) Верховний Суд дійшов висновку, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.
Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Переходячи до обставин, які є підставою для обов`язкового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.3 ст.126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюється статтею 286 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Статтею 268 КАС України регулюються особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ.
За правилами ч.1 цієї статті у справах, визначених, зокрема, статтею 286 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Отже, дана категорія справ розглядається протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, а тому про подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції відкрив провадження у справі 17.02.2020 року (а.с.11), де встановив відповідачу п`ятиденний строк з дня повідомлення про відкриття провадження подати відзив на позов та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
У свою чергу, ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.02.2020 року, позовну заяву з додатками та судову повістку суд першої інстанції направив на електронну адресу ГУНП в Миколаївській області лише 26.02.2020 року (а.с.14).
Рішення ухвалено судом першої інстанції 27.02.2020 року.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке є підставою для обов`язкового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, оскільки справу розглянуто адміністративним судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, враховуючи, що учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суб`єктом владних повноважень не подано жодного належного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскаржувана постанова не може вважатися такою, що прийнята із дотриманням норм та принципів, встановлених КУпАП для розгляду та винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, беручи до уваги відсутність доказів щодо події адміністративного правопорушення, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення від 02.02.2020 року серії ЕАК №2056363 за ч.2 ст.122 КУпАП має бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Враховуючи, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, яке є підставою обов`язкового скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, колегія суддів, відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАС України, вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області - задовольнити частково.
Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2020 року - скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02 лютого 2020 року серії ЕАК №2056363, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                             Л. В. Стас

суддя                                                             Л. П. Шеметенко