Ухвала
Іменем України 
01 червня 2020 р.
м. Київ
Справа №673/1594/18
Провадження № 51-2562 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2019 року та вирок Хмельницького апеляційного суду від 22 квітня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06  листопада 2019 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 149 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4  роки без конфіскації майна.
 
Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
 
Хмельницьким апеляційним судом вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано і ухвалено свій вирок від 22 квітня 2020 року, яким призначено ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 149 КК України покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.
 
У решті вирок суду залишено без змін.
 
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку. 
 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
 
Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
 
Проте, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі не міститься аргументів допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень на підставі, передбаченій п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на точний зміст приписів статей 370, 374, 404, 413, 420 цього Кодексу. Зокрема, захисник не вказав у чому конкретно відповідно до змісту ст. 413 КПК полягають такі порушення, який закон про кримінальну відповідальність застосовано неправильно, а також не мотивував належним чином своїх доводів у цій частині. 
 
Крім того, захисник не наводить доводів, що ОСОБА_5 не мала наміру на вчинення злочину, не проявляла відповідної ініціативи, а її злочинні дії були спровоковані правоохоронними органами.
 
До того ж, захисник не вказує якою процесуальною нормою мав керуватись апеляційний суд, яка б зобов`язувала його перевіряти версію про провокацію, з урахуванням того, що сторона захисту апеляційну скаргу не подавала.
Також, захисник, викладає свою вимогу про скасування судових рішень  та закриття кримінального провадження, разом із цим наводить обґрунтування і щодо призначеного явно несправедливого покарання, яке є надто суворим.
 
Таким чином, зі змісту касаційної скарги захисника вбачаються суперечності щодо підстав для перегляду судових рішень стосовно ОСОБА_5 в порядку касаційної процедури.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
 
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.       
 
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків — п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                              ОСОБА_2                        ОСОБА_3