Ухвала
 
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 694/1539/17
провадження № 61-42525 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Лідовця Р. А.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , 
третя особа - відділ Держгеокадастру в Звенигородському районі Черкаської області, про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за законом,за касаційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області у складі судді Дідніченка В. М. від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Храпка В. Д., Вініченка Б. Б., Бондаренка С. І. від 12 липня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 травня 2018 року позов  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  задоволено. Визнано недійсним та скасовано: свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстроване в реєстрі за № 2295, видане 30 червня 2006 року та посвідчене державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори на спадкове майно померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
а саме земельної ділянки розміром 2,17 га, яка розташована в адміністративних межах Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР 
№ 204403, виданого Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 17 грудня 2003 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 1025 ; додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №1-760, видане 25 лютого 2009 року та посвідчене державним нотаріусом Звенигородської державної нотаріальної контори на спадкове майно померлої ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
а саме земельної ділянки розміром 2,57 га, яка розташована в адміністративних межах Шевченківської сільської ради Звенигородського району Черкаської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій матері 
ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту на праві приватної власності на землю серії І-ЧР № 003742, виданого Шевченківською сільською радою Звенигородського району Черкаської області 09 жовтня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №870, спадкоємцем якої була її дочка ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових справ.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 08 травня 2018 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду,  ОСОБА_3 , ОСОБА_3 та 
ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України(тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.  
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.  
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 
ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , третя особа - відділ Держгеокадастру в Звенигородському районі Черкаської області, 
про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину 
за законом,за касаційною скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області 
від 08 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 липня 2018 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                               Д. Д. Луспеник
Б. І. Гулько  
Р. А. Лідовець