Справа № 301/2689/16-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

11 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
               головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Готри Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Юрочко А.П.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Фули Мирослава Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) на рішення Іршавського районного суду від 10 січня 2017 року (у складі судді Марковича І.І.) за позовом ОСОБА_2 до Греблянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у грудні 2016 р.
       Просила визнати за нею у порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається із:
-житлового будинку та надвірних споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 - в цілому; 
-земельних ділянок, розташованих на території Греблянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: ділянка №1 - 0,9675 га, ділянка №2 - 0,0994 га, ділянка № 3 - 0,0971 га, наданих спадкодавцю рішенням 10 сесії 23 скликання Греблянської сільської ради від 26.05.2000 р., що підтверджується державним актом серії 1 У- ЗК 030202, виданим 22.01.2001 р.і зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306.
Обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . За життя ( 30 березня 1999 р. ) матір`ю був складений заповіт, а після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке і є предметом позову. Вона (позивач) прийняла спадщину за померлою мамою, оскільки фактично проживала з нею (як спадкодавцем).
На день смерті спадкодавця із нею також проживали її сини (брати позивачки): ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які також прийняли спадщину, однак не встигли її оформити,оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_8.
Вона як спадкоємець першої черги зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.
Рішенням Іршавського районного суду від 10 січня 2017 р. позов задоволено:визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку та надвірних споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому, таземельних ділянок, розташованих на території Греблянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: ділянка №1 - 0,9675 га, ділянка № 2 - 0,0994 га, ділянка № 3 - 0,0971 га , наданихОСОБА_9 рішенням 10 сесії 23 скликання Греблянської сільської ради від 26.05.2000 р., що підтверджується державним актом серії ГУ-ЗК 030202 , виданим 22.01.2001 р. і зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Іршавського районного суду від 10 травня 2017 р. виправлено описку в рішенні Іршавського районного суду від 10 січня 2017 р.: викладено резолютивну частину в наступній редакції: визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку та надвірних споруд, розташованих у АДРЕСА_1 , в цілому, та земельних ділянок, розташованих на території Греблянської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: ділянка №1 - 0,9675 га, ділянка № 2 - 0,0994 га, ділянка № 3 - 0,0971 га, надані ОСОБА_9 рішенням 10 сесії 23 скликання Греблянської сільської ради від 26.05.2000 р., що підтверджується державним актом серії ГУ-ЗК 030202 , виданим 22.01.2001 р.і зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №306, у порядку спадкування за законом після смерті  ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Адвокат Фула М.Ю. в інтересах ОСОБА_1 (особи, яка не брала участі в справі) просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.
Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що спадкодавець на випадок свої смерті залишила заповіт, який на момент розгляду справи в суді першої інстанції не був скасований чи змінений;
-позивачу було відомо, що спадкоємцем майна її померлого брата ОСОБА_5 є його дружина - ОСОБА_1 (апелянт), відтак її необхідно було залучити до участі в справі.
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
У судовому засіданні представник апелянта - адвокат Фула М.Ю., підтримав апеляційну скаргу повністю.
Решта учасників справи не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були належно повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення і оголошеннями про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, а яких-небудь заяв із приводу неявки до апеляційного суду не подавали.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові, з таких мотивів.
Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.
При цьому встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на майно, що є предметом позову. За життя спадкодавець залишила заповіт, який складено 30.03.1999 р. і посвідчено секретарем Греблянської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 9. Позивачка прийняла спадщину, оскільки хоч і не була зареєстрована, проте фактично проживала зі спадкодавцем.
На день смерті зі спадкодавцем також проживали та прийняли спадщину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак оформити таку не встигли, позаяк померли: ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3, а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_8.
Згідно з довідкою Греблянської сільської ради власником житлового будинку в АДРЕСА_1 була ОСОБА_3 (спадкодавець), а за дворогосподарством зареєстрована земельна ділянка площею 1.574 га.
При зверненні позивачки до нотаріуса їй було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме спадкове майно. 
Апеляційний суд не може погодитися із цим висновком через порушення норм процесуального права, яке є безумовною підставою для скасування оскарженого судового рішення.
Так, неоспорюється, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ( ОСОБА_3 ) за заповітом від 30.03.1999 р., оскільки на день смерті матері був зареєстрований і проживав у дворогосподарстві № 175 с. Гребля Іршавського району, власником якого булаОСОБА_3 , однак належної йому частини у спадковому майні (1/4 частину) не оформив.
У свою чергу ОСОБА_1 (апелянт і особа, яка не брала участі в справі) була дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується, зокрема, відповідним штампом у паспорті громадянина України (а.с.50), та не заперечується.
02.11.2005 р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка (а.с.52).
Згідно з положеннями ст.ст. 524,525, 526, 529, 534 ЦК УРСР, чинного на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Відповідно до вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як видно із заповіту ОСОБА_3 від 30.03.1999 р., спадкоємцями всього належного останній майна (включно зі спірним дворогосподарством АДРЕСА_1) були троє синів ( ОСОБА_5 ,  ОСОБА_12 , ОСОБА_4 ) і донька - ОСОБА_2 (а.с.14), тобто кожен зі спадкоємців успадкував по ј частині спадкового майна. 
Верховний Суд у постанові від 07.05.2020 р. у справі № 758/154 зазначив, що судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Установлено та не заперечується, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в установленому законом порядку прийняв спадщину за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а тому відповідно до зазначених вимог закону його частка успадковується за загальними правилами, тобто, в нашому випадку, його дружиною - ОСОБА_1 .
Натомість, оскарженим рішенням Іршавського районного суду за позивачкою ОСОБА_2 визнано право власності на спадкове майно ОСОБА_3 у цілому, що дає підстави для висновку про порушення майнових прав ОСОБА_1 (апелянта), однак така до участі у справі не залучалася.
Водночас колегія суддів зауважує, що твердження ОСОБА_2 про те, що вона спадщину за померлою матір`ю ( ОСОБА_3 ) прийняла фактом проживання на день смерті зі спадкодавцем, не узгоджується із вимогами чинного на той час ЦК УРСР (ст.ст. 548, 549) та є бездоказовим. Зокрема, згідно з довідкою Греблянської сільської ради № 2016 від 18.11.2016 р. (а.с.12) у дворогосподарстві АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3 (спадкодавця) були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
За загальним процесуальним правилом суд має сприяти залученню до розгляду справи всіх осіб, прав та інтересів яких стосується виниклий спір. Захист своїх прав та інтересів ці особи реалізують за допомогою широких процесуальних прав і гарантій. Натомість незалучення кого-небудь з них до розгляду справи як і залучення в неналежному статусі позбавляє їх цієї можливості.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи,інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Оскільки суд першої інстанції залишив цю обставину (суб`єктний склад відповідачів) поза увагою, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальних можливостей усунути вказане порушення, то оскаржене рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову, що водночас не позбавляє зацікавлених осіб звернутися у суд із новим позовом до належних відповідачів.
       Також підлягає скасуванню ухвала Іршавського районного суду від 10 травня 2017 р. про виправлення описки в рішенні Іршавського районного суду від 10 січня 2017 р. як похідна.
        Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.3 п.4, ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу адвоката Фули Мирослава Юрійовича в інтересах ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі в справі) задовольнити.                                                                         2.Рішення Іршавського районного суду від 10 січня 2017 року та ухвалу цього ж суду від 10 травня 2017 року про виправлення описки скасувати. 3.У задоволенні позову ОСОБА_2 до Греблянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити. 4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                        5.Повне судове рішення складено 19 червня 2020 р.
Судді: