ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року                                 м. Дніпро                       Справа №  908/1093/19
       Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Кощеєва         І.М. ( доповідач ),
суддів:                         Широбокової Л.П., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи 
апеляційні скарги  Військової частини НОМЕР_1 : 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. 
( головуючий  суддя – Азізбекян Тетяна Анатоліївна, суддя – Боєва Олена Сергіївна, 
суддя - Смірнов Олександр Геннадійович, м. Запоріжжя, 
повне рішення складено 02.12.2019 р.); 
на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р.           (головуючий  суддя – Азізбекян Тетяна Анатоліївна, суддя – Боєва Олена Сергіївна, суддя - Смірнов Олександр Геннадійович, м. Запоріжжя, 
повне рішення складено 02.12.2019 р.) 
у справі 
за позовом:        Військової частини НОМЕР_1  
                            ( м. Вінниця )
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка”
                            ( м. Запоріжжя )
про стягнення 2 517,20 грн.
ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” про стягнення пені в сумі 2517,20 грн. за договором про закупівлю № 62/18 від 04.05.2018 р.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. у задоволенні позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р. частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 200,00 грн.  - стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” суму витрат на професійну правничу допомогу - 3  000,00 грн. В іншій частині заяву залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р., Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 20.11.2019 р., ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити  у повному обсязі. 
Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що товар поставлено з порушенням строків постачання, а саме: 2 од. на суму 86 800,00 грн. згідно з Актом приймання-передачі № 267 від 31.07.2018 р., враховуючи те, що відповідно до умов Договору Товар повинен бути поставлений включно до 01.07.2018 р.
При цьому Скаржник зазначає, що матеріали справи містять копію листа № 350/129/138/624/ПС від 07.05.2018 р. Військової частини НОМЕР_1 на адресу ТОВ "Промелектроника" про готовність до виконання умов договору № 62/18 від 04.05.2018 р., відповідно до п. п. 1.4, 5.1., яке відповідно до супровідного листа командира військової частини НОМЕР_2 від 08.05.2018 р. № 350/124/394/пс було направлено Відповідачу разом з договорами про закупівлю приладів НВЧ  (9 лотів ) ( 31710000-6. Електронне обладнання ),   факт отримання яких Відповідачем не заперечується.
Скаржник наголошує на тому, що факт поставки товару Відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні Замовника (  смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Замовника за договором - Військової частини НОМЕР_1 ( Командування Повітряних Сил Збройних Сил України ), що у свою чергу дає підстави вважати, що повідомлення про готовність до виконання умов договору Відповідачем отримано, а адреса поставки товари визначена лише в письмовому повідомлені Замовника.
Відтак, на думку Скаржника, оскільки у визначений строк 01.07.2018 р. Постачальник не виконав свої зобов`язання за Договором, з останнього підлягає стягненню пеня, передбачена умовами Договору.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство просить суд рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. у справі № 908/1093/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
В обгрунтування своїх доводів, Відповідачем заперечується факт отримання повідомлення за вих. № 350/129/138/624/ПС.
Відповідач також зазначає, що сам по собі факт наявності у Позивача оригіналу повідомлення про готовність до виконання умов Договору за вих. № 350/129/138/624/ПС не свідчить і не може свідчити про його направлення саме на адресу Відповідача. Крім того, журнали реєстрації вихідної кореспонденції є внутрішніми документами Позивача, внесення до них відомостей не передбачає участі та перевірки Відповідача, а тому Відповідач вважає, що такі докази не можуть бути прийняті судом до уваги.
Зокрема, Товариство посилається на те, що враховуючи умови цього договору щодо строків повідомлення про поставку та відсутність доказів надсилання долученої Позивачем до справи копії повідомлення про готовність до виконання умов договору № 350/129/138/624/пс від 07.05.2018 р., слід дійти до висновку, що саме з вини кредитора (замовника) вказана поставка не могла відбутися в строк до 01.07.2018 р., тобто наявне прострочення кредитора, до виконання обов`язку якого боржник не міг виконати свої зобов`язання, а саме, - поставити товар.
Крім того, у відзиві Товариство посилається на те, що як убачається із змісту Договору, строк ( термін ) поставки товару напряму пов`язаний із наявністю у замовника можливості здійснити його оплату, яка, в свою чергу, відбувається за рахунок бюджетних асигнувань, які виділяються на певний бюджетний рік. Цим, власне, і була обумовлена необхідність письмового повідомлення Замовником про готовність до виконання умов договору, тобто після підтвердженої наявності виділених бюджетних коштів. 
Товариство також вказує на те, що доводи Апелянта, що одним із доказів отримання Відповідачем Повідомлення про готовність до виконання умов Договору є начебто той факт, що місце поставки ( смт. Новоівницьке ) співпадає із місцем поставки, зазначеним у повідомленні - грунтується виключно на припущеннях, оскільки Договором однозначно передбачено надання виключно письмового повідомлення про готовність, отримання якого Відповідачем заперечується, а Позивачем не надані достатні докази такого надсилання (вручення).
Крім того, Товариство зазначає про те, що не отримавши у строк 30 днів з моменту відправлення вказаного листа до Позивача, 30.07.2018 р. Відповідач не отримавши повідомлення про готовність прийняти поставлений товар, для економії площі складського приміщення, поставив товар Позивачу. Про місце поставки було повідомлено Відповідача телефоном у день відправлення товару.
У відповіді на відзив Військова частина НОМЕР_1  вказує на те, що товар прийнято Замовником в повному обсязі. Водночас Постачальником порушено термін постачання Товару на 29 діб. Факт поставки товару Відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні замовника ( смт. Новоівницьке, Житомирська область, військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Замовника за договором - військової частини НОМЕР_1 ( Командування Повітряних Сил Збройних Сил України ), що у свою чергу дає підстави вважати, що повідомлення про готовність до виконання умов договору Відповідачем отримано, а адреса поставки товари визначена лише в письмовому повідомлені Замовника.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Широбокова Л.П., Дармін М.О.
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи. 
Ч. 13 ст. 8 ГПК України   визначено,  що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно  до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного  провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають  розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,  розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься  до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.01.2020 р. поновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р., у порядку письмового провадження,  без повідомлення учасників справи.
Не погодившись також з вказаним додатковим рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду від 09.12.2019 р. 
Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. оскаржено в апеляційному порядку Військовою частиною НОМЕР_1 , так як воно, на думку Позивача є незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав, які викладено в апеляційній скарзі на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р.
Відтак, на думку Скаржника, враховуючи, що рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. законної сили не набуло, питання розподілу судових витрат необхідно здійснювати після прийняття рішення по суті заявлених позовних вимог за результатами розгляду апеляційної скарги Військової частини.
Враховуючи незаконність рішення першої інстанції та ймовірність його скасування, ціну позову, складність та обставини справи, обсяг виконаних робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час, поведінку Відповідача за первісним позовом, Скаржник вважає ухвалення додаткового рішення передчасним та необгрунтованим.
При цьому Скаржник зазначає, що оскільки від результату розгляду справи по суті            ( основної вимоги ) залежить результат розподілу судових витрат ( похідна вимога ), доцільне об`єднати апеляційні скарги, подані Військовою частиною.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство просить суд додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р. у справі № 908/1093/19 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Товариство зазначає, що апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Запорізької від 09.12.2019 р. не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 258 ГПК України, оскільки не містить посилань на неповноту встановлення обставин, що мають значення для справи, та (або) неправильність встановлення обставин, неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин справи правовідносинам.
Також, Відповідач просить врахувати, що він просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 25 200,00 грн., детально обгрунтувавши  розмір таких витрат та час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги. При цьому, судом першої інстанції було стягнуто лише 3 000,00 грн. таких витрат на користь Відповідача. В оскаржуваному додатковому рішенні суд першої інстанції зазначив, що при визначенні розміру витрат на правову допомогу, суд враховує розмір грошової суми ( пеня за прострочення постачання товару ), заявленої до стягнення - 2 517,20 грн., що заявлена до стягнення сума витрат на оплату професійної правничої допомоги значно перевищує суму позову, що Військова частина НОМЕР_1 ( Позивач ) є державною бюджетною установою яка підпорядкована Міністерству оборони України, і керуючись принципом пропорційності, зменшив розмір таких витрат до 3 000,00 грн.
Крім того, від Відповідача надійшла заява про стягнення з Позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 200,00 грн. з додатками: копією рахунку - фактури № СФ-0000019 від 04.02.2020 р., копією розрахунку гонорару ( Додаток до Акту-приймання - передачі № ОУ- 0000П18 від 04.02.2020 р. ), копією Акту приймання- передачі № ОУ-ООООП18 від 04.02.2020 р., копією платіжного доручення № 6897 від 04.02.2020 р., доказом направлення заяви про стягнення правничої допомоги на адресу Позивача.
     Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 р. поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за заявою Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р. Об`єднано апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р., та  апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р. у справі № 908/1093/19 в одне провадження, для сумісного розгляду у порядку письмового провадження,  без повідомлення учасників справи.
Ст. 269 ГПК України    встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Переглядаючи у апеляційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційні  скарги слід задовольнити, а оскаржувані рішення господарського суду скасувати, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.05.2019 р. між Військовою частиною НОМЕР_1 ( Замовник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” ( Постачальник ) укладений Договір про закупівлю № 62/18, за умовами якого ( п. 1.2. ) Постачальник зобов`язується поставити Замовникові товар у кількості та у строки визначені у специфікації товару ( додаток № 1 до договору ). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такий товар.
В п. п. 1.4 договору обумовлено, що Постачальник здійснює постачання товару за цим договором після відправлення Замовником ( командиром військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі товару.
В договорі встановлено, що підставою закупівлі є “Річний план закупівель на 2018 рік Військова частина НОМЕР_1 . Код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ”, затверджений рішенням тендерного комітету від 26.01.2018 р. № 698. Підставою укладання договору є протокольне рішення тендерного комітету від 19.04.2018 р. № 847 ( п. п. 1.5 - 1.6 договору ).
Згідно п. п. 3.1, 3.2 сума цього договору становить 86 800,00 грн, у т.ч. ПДВ ( 20 % ) у розмірі 14 466,67 грн. Ціна товару визначена у протоколі погодженні ціни ( додаток № 2 до договору ) за результатами проведення електронного аукціону. 
Розрахунки за товар здійснюються за фактом постачання протягом бюджетного 2018 року за умови проведення платежів Державною казначейською службою України згідно з чинним законодавством, після отримання представником замовника ( військовою частиною НОМЕР_5 ) наступних документів: рахунку-фактури; видаткової накладної; акту прийому поставленого товару ( форма додаток № 3 до договору ), затвердженого постачальником і командиром військової частини НОМЕР_1 ( п. 4.1 договору ).
Відповідно до п. 4.3 договору, Замовник має право повернути рахунок-фактуру Постачальнику без оплати, зокрема, при поставці товару без письмового повідомлення Замовника про готовність до виконання умов договору або здійснення поставки в обсягах, що перевищують вказані у письмовому повідомлені замовника.
П. 5.1 договору сторони погодили, що строк постачання товару: згідно зі Специфікацією товару ( додаток № 1 до договору ). Товар постачається силами (засобами) Постачальника після відправлення Замовником Постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник у повідомленні визначає обсяги поставки товару та конкретне місце Постачання ( вантажоотримувача Замовника ). Замовник може надавати повідомлення на поставку як повного обсягу товару, так і на партію товару. 
Постачальник за 2 ( два ) робочі дні до дати постачання товару повинен повідомити Замовника про дату його постачання ( п. 5.2 договору ).
Згідно з п. 5.3 договору перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача Замовника. При передачі товару повинні бути оформлені (надані) наступні приймально-здавальні документи: видаткова накладна Постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках; акт приймання-передачі (  додаток 22, до наказом МО України від 17.08.2017 р. № 440 ) в чотирьох примірниках.
Датою виконання зобов`язань Постачальника з постачання товару є дата затвердження Замовником ( командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма – Додаток № 3 до договору). Замовник затверджує акт прийому поставленого товару (форма – Додаток № 3 до договору) при наявності акту приймання-передачі ( форма - додаток № 22, до наказу МО України від 17.08.2017 р. № 440 ) ( п. 5.4 договору ).
Згідно п. 7.2 договору, за порушення строків (термінів) постачання товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у пунктах 2.2, 2.3, та 5.1 цього договору, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від вартості непоставленого товару. У разі відмови від постачання товару сплачується штраф у розмірі 10 % вартості непоставленого товару. Штрафні санкції до постачальника за порушення строків ( термінів ) поставки товару не застосовуються з моменту затвердження без претензій акту приймання-передачі ( форма-додаток 22, до наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 р. № 440 ).
Відповідно до п.10.1. договору, він набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами. Термін дії договору – включно до 31.12.2018 р., а в частині гарантійних зобов`язань – до повного їх виконання.
04.05.2018 р. сторонами підписано специфікацію до договору, у якій визначено найменування товару ( прилади МИ-285А ); термін постачання товару ( включно до 01.07.2018 р. за письмовим повідомленням Замовника ); вимір товару (одиниця); кількість ( 2 ); вартість товару ( загальна 86 800,00 грн. з ПДВ ).
Як зазначив суд першої інстанції в матеріалах справи міститься копія листа №                      350/129/138/624/ПС від 07.05.2018 р. Військової частини НОМЕР_1 на адресу ТОВ “Промелектроника” про готовність до виконання умов договору № 62/18 від 04.05.2018 р., відповідно до п. п. 1.4, 5.1. Проте, докази направлення ( вручення ) цього листа ТОВ “Промелектроніка” суду не надано. Представник ТОВ “Промелектроніка” у судових засіданнях заперечив отримання вказаного повідомлення. 
Разом з тим, за твердженням Позивача - відповідно до супровідного листа командира Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 від 08.05.2018 р. № 350/124/394/пс Відповідачу були направлені договори про закупівлю приладів НВЧ ( 9 лотів ) ( 31710000-6. Електронне обладнання ), серед яких лот № 1, яким є договір про закупівлю від 04.05.2018р.  №62/18, а також повідомлення про готовність до виконання умов договору, факт отримання Відповідачем не заперечується.
Також, Позивачем надані копії журналів реєстрації вихідних документів, у яких наявні записи про реєстрацію відправлень: по Військовій частині НОМЕР_5 повідомлення про готовність до виконання умов договору № 624 від 07.05.2019 р., а по Військовій частині НОМЕР_2 договорів про закупівлю № 394 від 08.05.2018 р. НВЧ ( 9 лотів ).
Факт, який свідчить про поставку Постачальником Замовнику товару ( Магнетрон МИ-285А - 2один. ) на загальну суму 86 800,00 грн. - 31.07.2018 р. підтверджується Актом приймання-передачі № 267, який затверджено ТВО командира військової частини НОМЕР_3 підполковником В.А. Галінським.
Враховуючи викладене вище, Замовником надіслано Постачальнику Претензію ( вих. від 10.01.2019 р. № 350/1/58/пс ) про сплату пені за порушення терміну поставки товару відповідно до умов Договору № 62/18 від 04.05.2018 р. про закупівлю товару за державні кошти.
Війська частина НОМЕР_1 звернулася до Господарського суду Запорізької області з позовом з вимогою про стягнення з ТОВ “Промелектроніка” нарахованих на підставі п. 7.2 договору штрафних санкцій у зв`язку з порушенням терміну постачання товару. 
Відтак, враховуючи нездійснення наразі Відповідачем оплати штрафних санкцій за несвоєчасно поставлений товар за договором поставки Військова частина НОМЕР_1  звернулася до господарського суду з позовними вимогами до ТОВ “Промелектроніка” про стягнення означеної суми штрафних санкцій.
Отже, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до сплати штрафних санкцій за порушення  ( прострочення у виконанні ) зобов`язань зі своєчасної поставки, обумовленого в договорі товару.
Беручи до уваги правову природу укладеного Договору про закупівлю № 62/18 від 04.05.2019 р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч. 2  ст. 712 ЦК України  передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.
Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
  Беручи до уваги встановлену  ст. 204 ЦК України  та не спростовану в межах цієї справи в порядку  ст. 215 цього Кодексу  презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст. ст. 11,  509 ЦК України  та ст. ст. 173,  174 ГК України  підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.
  Як встановлено ч. 1  ст. 265 ГК України, ст. ст. 655,  662  та  663 ЦК України, Продавець зобов`язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов`язок ч.1  ст.712 цього Кодексу  безпосередньо закріплений і для договору поставки.
Наразі, отримання коштів (штрафних санкцій) за прострочення виконання такого зобов`язання з поставки товару є належним об`єктом судового захисту у розумінні  ст. 5 ГПК України  та  ст. 15 ЦК України  правом Позивача, примушення Відповідача до сплати яких - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.
Відповідно до ч. 1  ст. 193 ГК України  та  ст. 526 ЦК України  зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1  ст. 530 ЦК України  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч. 7  ст. 193 ГК України  та  ст. 525 ЦК України  встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами  ст. 629 ЦК України  щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Відповідно до  ст. 202 ГК України  та  ст. 598 ЦК України  зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
  Враховуючи викладене, Відповідач не має правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення своєчасної поставки товару за договором, що зумовлює право Позивача у разі несвоєчасної поставки товару на нарахування у відповідності до п. 7.2 його умов штрафних санкцій, а саме пені у розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожен день прострочення. 
       Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині відмови у стягненні пені в сумі 2 517,20 грн. за договором про закупівлю № 62/18 від 04.05.2018 р.
В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду про відсутність передбачених законом підстав для стягнення штрафних санкцій, оскільки Позивачем не доведено та судом не встановлено факту направлення ТОВ “Промелектроніка” письмового повідомлення від 07.05.2018 р. про готовність до виконання умов договору, з огляду на що його твердження про те, що у ТОВ “Промелектроника” виникло зобов`язання поставити товар в термін включно до 01.07.2018 р.,  є необґрунтованим.  
Колегія суддів не погоджується з висновком суду попередньої інстанції про відсутність  підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Як зазначалося раніше, відповідно до умов Договору Постачальник здійснює постачання Товару включно до 01.07.2018 р. після відправлення Замовником письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору, яким Замовник визначає обсяги закупівлі Товару. 
Зазначене Повідомлення надано Постачальнику за вихідним Військової частини               НОМЕР_1 від 07.05.2018 р. №350/129/138/624/ПС.
Відповідно до змісту вказаного повідомлення про готовність до виконання умов договору місцем поставки товару визначено: смт. Новоівницьке, Житомирська область, склад вантажоотримувача Замовника, Військова частина НОМЕР_3 .
В акті приймання-передачі № 267 від 31.07.2018 р., яким засвідчено факт поставки товару, зазначено, що товар доставлено вантажоодержувачу у Військову частину НОМЕР_3 , с. Новоівницьке.
Отже, факт поставки товару Відповідачем у місце поставки, яке визначено у повідомленні Замовника ( смт. Новоівницьке, Житомирська область, Військова частина НОМЕР_3 ) і є відмінним від адреси Замовника за договором - Військової частини НОМЕР_1                             ( Командування Повітряних Сил Збройних Сил України ), дає підстави вважати, що повідомлення про готовність до виконання умов договору було отримано Відповідачем, оскільки адреса поставки товари визначена лише в письмовому повідомлені Замовника.
Тобто, товар прийнято Замовником в повному обсязі, але поставлено з порушенням строків постачання, а саме: 2 од. на суму 86 800,00 грн. згідно з Актом приймання-передачі № 267 від 31.07.2018 р., враховуючи те, що відповідно до умов Договору Товар повинен бути поставлений включно до 01.07.2018 р. 
Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з доводами Скаржника, що Постачальником порушено термін постачання Товару на 29 діб.
На підставі п. 7.2 Договору за порушення строків (термінів) постачання Товару або заміну його на якісний понад строки, зазначені у п. п. 2.2, 2.3, 5.1 цього Договору, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1 % вартості Товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Відповідно до п. 5.4 Договору датою виконання зобов`язань Постачальника з постачання Товару є дата затвердження Замовником ( командиром Військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого Товару ( форма - додаток № 3 до Договору ).
Замовник затверджує Акт прийому поставленого Товару ( форма - додаток № 3 до Договору ) при наявності Акту приймання-передачі військового майна ( Додаток 22 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України згідно з наказом України від 17.08.2017 р. № 440 ).
Акт приймання-передачі поставленого Товару складений та підписаний 31.02.2018 р.
Оскільки у визначений строк 01.07.2018 року Постачальник не виконав свої зобов`язання за Договором, з останнього підлягає стягнення пені, передбаченої умовами Договору.
Розмір пені, що підлягає стягненню з Товариства з обмежене ю відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» за прострочення постачання Товару складає 2 517, 20 грн.                        ( 86 800,00 грн. х 0,1% х 29 = 2 517, 20 грн. ).
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що у Військової частини НОМЕР_1 наявні підстави для нарахування штрафних санкцій (пені), обумовлених п. 7.2  договору, тому позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення  помилкового рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення неустойки за прострочку поставки товару в розмірі 2 517,20 грн. та ухваленню нове рішення у відповідній частині.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 129 ГПК України за подачу позовної заяви та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на Відповідача.
Щодо апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р., яким частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” та стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” суму витрат на професійну правничу допомогу - 3  000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 244 цього Кодексу суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1). Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення ( ч. 2 ).
Ст. 123 вказаного Кодексу передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, підставою для стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” суми витрат на професійну правничу допомогу стало те, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. було відмовлено у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промелектроніка»   про стягнення суми пені – 2 517,20 грн. за договором про закупівлю № 62/18 від 04.05.2018 р.
Разом з тим, як зазначалося раніше колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про скасування  рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. та задоволення вимог Позивача про стягнення неустойки за прострочку поставки товару.
Отже враховуючи наведене та приймаючи до уваги задоволення позову та приписи ч. 4 ст. 129 ГПК України - судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на Відповідача, тому додаткове рішення  Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р., яким стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Промелектроніка” суму витрат на професійну правничу допомогу підлягає скасуванню, а відповідна апеляційна скарга Позивача задоволенню.
У зв`язку із задоволенням апеляційних скарг, та враховуючи приписи ст. 129 ГПК України, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА" про стягнення з Військової частини НОМЕР_1  витрат на професійну правничу допомогу. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги  Військової частини НОМЕР_1 задовольнити. 

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2019 р. у справі № 908/1093/19 скасувати.  

Прийняти нове рішення. 

        Позов задовольнити. 
  
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА"  на користь Військової частини НОМЕР_1 пеню за договором про закупівлю товару № 62/18 від 04.05.2018 р. в розмірі 2 517,20 грн., судовий збір за подання позову до Господарського суду Запорізької області у розмірі 2 881,50 грн., про що видати наказ.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 09.12.2019 р. у справі № 908/1093/19 скасувати. 

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА"    про стягнення з   Військової частини НОМЕР_1  витрат на професійну правничу допомогу – відмовити. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕЛЕКТРОНІКА"  на користь  Військової частини НОМЕР_1 судовий  збір за подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду у розмірі 2 881,50 грн., про що видати наказ.

        Видачу наказів доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                     І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                            Л.П. Широбокова

Суддя                                                                                        М.О. Дармін