Ухвала    
 
10 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 753/12825/18
провадження № 61-5338 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, здана до поштового відділення 18 березня 2020 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження, встановленого частиноюпершою статті 390 ЦПК України, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови отримала поштою лише 20 лютого 2020 року, що підтверджується відповідними доказами.
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернулася з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Враховуючи, що позов майнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 17 620,00 грн (8 810,00 грн * 200%).
Разом з тим, у клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить відстрочити сплату судового збору на 3 місяці - до 16 червня 2020 року посилаючись на те, що має скрутне матеріальне становище, на її утриманні перебуває малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним джерелом існування є допомога по безробіттю, яка з червня 2019 року по лютий 2020 року становить 55 293,40 грн. На підтвердження вказаних обставин до клопотання додала відповідні докази.
Дослідивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що клопотання                   ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення              у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Враховуючи те, що додані заявником документи містять інформацію про отримані доходи лише з червня 2019 року по лютий 2020 року, однак не надано доказів про доходи чи їх відсутність за 2019 рік, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.
У суду відсутні підстави вважати, що за попередній календарний рік заявник мав дохід, який не дозволяє їй сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.
Обставини, зазначені у клопотанні, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що перешкоджає їй виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої касаційної скарги судовим збором.
Водночас, ОСОБА_1 не заявляє клопотання про розстрочення сплати судового збору чи зменшення його розміру, лише просить відстрочити його сплату до 16 червня 2020 року у повному розмірі без достатніх на те підстав. Разом з тим, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, а не до конкретної дати (частина перша статті 136 ЦПК України).
Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (статтею 129 Конституції України) та узгоджується ізстаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
За таких обставин, у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити. Разом з тим, суд зазначає, що  ОСОБА_1 не позбавлена можливості заявити клопотання про зменшення розміру судового збору або розстрочення його сплати.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених             статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статею 8 Закону України «Про судовий збір»
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року. 
Відмовити ОСОБА_1 і у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                     О.В. Білоконь