Справа № 466/5035/17                                 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 33/811/596/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та оштрафовано його на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 340 (триста сорок) гривень 00 копійок в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 06.07.2017 року о 23:40 год. керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 на вулиці Суботівська,10 у м.Львові здійснив стоянку, залишивши транспортний засіб, не вжив всіх заходів та допустив його самовільний рух, внаслідок чого автомобіль скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 в результаті автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними витратами, чим порушив вимоги п.п.15.12 Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на те, що постанова судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року є незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому підлягає скасуванню.
Окрім того, просить поновити строк апеляційного оскарження вказаної постанови, оскільки розгляд справи відбувся без його участі. Зазначає, що він не був належним чином повідомленим про розгляд справи, оскільки судом невірно вказана адреса його проживання та реєстрації. Просить рахувати строк апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року з 19.03.2020 року, коли апелянтом було отримано по пошті зазначену постанову.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог покликається на те, що 07.07.2017 року, тобто на дату складання протоколу про адміністративне порушення серії БР №168025 він знаходився у с. Рівне, Генічеського району Херсонської області, у місті Львові не був та не міг підписувати будь-які документи, у тому числі і протоколи.
Зазначає, що про жоден протокол складений відносно нього не знав, та не отримував. А тому, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №168025 від 07.07.2017 року є сфальсифікованим працівниками поліції м. Львова.
У судовому засіданні апеляційного суду 22.05.2020 року потерпілий ОСОБА_1 заперечив апеляційну скаргу, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.
18 червня 2020 року на електронну пошту Львівського апеляційного суду, надійшла заява від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , в якій він просить розглянути апеляційну скаргу без його участі на підставі наданих суду доказів та задовольнити подану апеляційну скаргу у повному обсязі.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, заслухавши думку потерпілого ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею першої інстанції доказів, яким надано належну оцінку.
Так, висновок судді про винуватість   ОСОБА_2   у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 168025 від 07.07.2017 року, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 07.07.2017 р., поясненнями потерпілого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , та іншими матеріалами справи.
Як вбачається із письмових пояснень потерпілого ОСОБА_1 , який підтвердив свої покази у судовому засіданні апеляційного суду, 06.07.2017 року керуючи автомобілем RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 , їдучи вул. Суботівською, близко 23.40 год він зупинився на зупинці для висадки пасажирів, до нього підійшов водій автомобіля ВАЗ 21063, який зупинився позаду автомобіля потерпілого. Водій автомобіля ВАЗ 21063, не прийняв міри для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не поставив авто на ручне гальмо, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого автомобілю RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, в своїх поясненнях зазначив, що водій автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, від нього був відчутний запах алкоголю та було порушення мови. Після прибуття працівників поліції особу водія автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , було встановлено як громадянина ОСОБА_2 .
В свої поясненнях свідок ОСОБА_3 зазначив, що 06.07.2017 року, будучи пасажиром автомобіля RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 їдучи вул. Суботівською, близко 23.40 год, зупинившись на зупинці для висадки пасажирів, до водія ОСОБА_1 підійшов водій транспортного засобу марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , даний водій зупинився позаду автомобіля RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 та не прийняв міри для забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не поставив авто на ручне гальмо, внаслідок чого автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті автомобілю RENAULT LAGUNA д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також в своїх поясненнях свідок зазначив, що у водія ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 була нечітка мова, порушення координації, та від останнього відчувався запах алкоголю. Працівники поліції встановили особу водія автомобіля ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , яким виявився громадянин ОСОБА_2 .
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Також, на переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції є безпідставними, з огляду на те, що апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження даного факту, й така обставина не встановлена апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення від серії БР №168025 від 07.07.2017 року складений щодо ОСОБА_2 за своєю формою та змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є належним та допустимим доказом, а тому доводи ОСОБА_2 в цій частині є безпідставними.
З огляду на наведене, доводи ОСОБА_2 в частині заперечення вини у порушенні вимог ПДР, оскільки останній не перебував у вказаний в протоколі час у місті Львові,  спростовуються наявними матеріалами справи, а тому не підлягають до задоволення.
Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, та в межах санкції ст. 124 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 09 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк