ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року 
м. Київ

Справа №  916/1686/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Краснова  Є.  В. – головуючого, Мачульського  Г.  М., Кушніра  І.  В.,

секретар судового засідання – Астапова  Ю.  В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи  – підприємця Хутак Світлани Олександрівни на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від  10.12.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від  19.08.2019 у  справі 

за позовом Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не  заявляє самостійних вимог на предмет спору: Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" до Фізичної особи-підприємця Хутак Світлани Олександрівни про  усунення перешкод у користуванні майном, 

за участю представників:
позивача – Васильківський  В.  О.;
відповідача – Стеблевський  А.  О., адвокат;
третьої особи – Татарчук  Р.  О.,

ВСТАНОВИВ:

1.  Короткий зміст позовних вимог

1.1.  У серпні 2018 року Міністерство оборони України (далі  – МОУ) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Хутак Світлани Олександрівни (далі – ФОП Хутак С. О.), третя особа на стороні позивача, яка не  заявляє самостійних вимог на предмет спору: Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Одеське управління військової торгівлі" Концерну "Військторгсервіс" (далі – Концерн "Військторгсервіс"), про зобов`язання ФОП Хутак  С.  О. та будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди МОУ у користуванні торгівельним місцем шляхом звільнення торгівельного місця №  4974 від розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул.  Рожевій на території Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (далі – ТОВ "Промтоварний ринок") за адресою: Одеська  обл., Овідіопольський  р-н, смт  Авангард, вул.  Базова, 20.

1.2.  Позовні вимоги із посиланням на положення статей  391, 651, 763 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статті  188 Господарського кодексу України (далі – ГК України) обґрунтовані тим, що на підставі пункту  7.3 договору №  ВКС-1250 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів від  01.08.2016 (далі – договір №  ВКС-1250) МОУ у листі від  04.06.2018 №  747/31 та шляхом публікації відповідного оголошення у газеті "Одеські вісті" від  09.06.2018 №  44 (5068) повідомило ФОП Хутак  С.  О. про припинення із 06.08.2018 дії цього договору, однак відповідач, незважаючи на припинення договірних відносин із позивачем, неправомірно чинить МОУ перешкоди у користуванні торгівельним місцем №  4974, що призводить до неможливості належного здійснення ним в особі Концерну "Військторгсервіс" господарської діяльності, у зв`язку з чим МОУ несе збитки.

1.3.  У жовтні 2018  року ФОП Хутак  С.  О. звернулася до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до МОУ про визнання недійсним пункту  7.3 договору №  ВКС-1250 у частині умови про припинення дії договору за ініціативою однієї зі сторін, яка повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці. 

1.4.  Ухвалою Господарського суду Одеської області від  13.11.2018 зустрічну позовну заяву ФОП Хутак  С.  О. залишено без розгляду на підставі пункту  5 частини  1 статті  226 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), у зв`язку із поданням ФОП Хутак  С.  О. заяви про залишення зустрічної позовної заяви без розгляду.
1.5.  10.07.2019 МОУ звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про зміну підстав позову, в обґрунтування якої зазначило про закінчення 31.05.2019 строку дії договору №  ВКС-1250, у зв`язку з чим, на думку позивача, з 01.06.2019 договір №  ВКС-1250 є припиненим, а у відповідача немає правових підстав для подальшого користування торгівельним місцем №  4974, проте ФОП Хутак  С.  О. продовжує здійснювати на ньому господарську діяльність, що підтверджується актом огляду від  09.07.2019. Позивач зазначив, що умови договору №  ВКС-1250 не  передбачають пролонгації його дії, а будь-яких додаткових угод щодо зміни (продовження) строку дії договору між сторонами укладено не  було. 

2.  Фактичні обставини справи, встановлені судами

2.1.  21.02.2000 між МОУ, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області і ТОВ Промтоварний ринок" укладено договір №  181/9-83р, за умовами якого МОУ дає згоду на вилучення земельної ділянки площею 4,33  га (із розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2  га, вартість понесених затрат на облаштування якого становить 264  661  грн), що розташована на території військового містечка №  7 Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_1 , та передає цю земельну ділянку (із розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2  га) Авангардівській селищній раді Овідіопольського району Одеської області. Рада приймає земельну ділянку площею 4,33  га (із розміщеним на ній асфальтовим майданчиком площею 1,2  га), що розташована на території військового містечка №  7 Одеського гарнізону, військова частина НОМЕР_1 , для передачі у встановленому законодавством порядку у постійне користування ринку.

2.2.  За умовами пункту  3.1 договору №  181/9-83р МОУ має право протягом 99  років із дня підписання цього договору безкоштовно користуватися на власний розсуд 50 місцями під 20-футові контейнери, розміщеними на території ринку по вул.  Рожевій, та розташованими на цих місцях зазначеними контейнерами, а ринок визнає таке право і зобов`язується безкоштовно здійснювати охорону, загальне освітлення, прибирання території, забезпечувати вільний доступ до цих контейнерів.

2.3.  25.04.2000 між МОУ, Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області і ТОВ "Промтоварний ринок" підписано акт прийому-передачі земельної ділянки із розміщеним на ній асфальтовим майданчиком, розташованої на території військової частини А-4139 в Одеському гарнізоні на сьомому кілометрі Овідіопольської дороги.
2.4.  14.06.2016 між МОУ і Концерном "Військторгсервіс" укладено договір доручення №  1, за умовами якого МОУ доручає, а Концерн "Військторгсервіс" приймає на себе доручення та зобов`язується вчиняти від імені МОУ юридичні дії, пов`язані з укладанням та розірванням договорів із фізичними та/або юридичними особами про надання права платного користування місцями для встановлення 20-футових контейнерів (загальна кількість 50 місць) на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул.  Рожевій, отриманням і обліком грошових коштів, стягненням штрафних санкцій та представництвом інтересів сторін у судах та інших юрисдикційних органах з питань, пов`язаних із виконанням цього договору. Схему розташування 20-футових контейнерів на земельній ділянці на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул.  Рожевій наведено у додатку №  1 до цього договору.

2.5.  01.08.2016 між МОУ (сторона-1), від імені якого діяв Концерн "Військторгсервіс" на підставі договору доручення від  14.06.2016 №  1, і ФОП Хутак  С.  О. (сторона-2) укладено договір №  ВКС-1250 про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів, за умовами якого сторона-1 надає стороні-2 право платного користування місцем для встановлення 20-футового контейнеру на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги із розміщення майна згідно з умовами цього договору. 

2.6.  За умовами пункту  1.2 договору №  ВКС-1250 для встановлення майна сторона-1 виділяє відкриту територію за адресою: Одеська  обл., Овідіопольський  р-н, смт  Авангард, територія ТОВ "Промтоварний ринок", вул.  Рожева, торгівельне місце №  4974, згідно з планом розташування, який є невід`ємною частиною договору (додаток №  1). 

2.7.  Загальна вартість наданих послуг із розміщення 1 (одного) 20-тифутового контейнеру на виділеній території за цим договором на місяць з урахуванням ПДВ становить 2  680,00  грн (пункт  3.2 договору №  ВКС-1250).

2.8.  Договір набуває чинності з  01.08.2016 і діє до  31.05.2019 включно (пункт  7.1 договору №  ВКС-1250).

2.9.  Відповідно до пункту  7.3 договору №  ВКС-1250 його дія припиняється у випадках: закінчення терміну, на який він був укладений; за ініціативою однієї зі сторін. Сторона, яка виступає з ініціативою про припинення дії договору, повинна письмово повідомити про це іншу сторону за два місяці.

2.10.  06.03.2018 між МОУ і Концерном "Військторгсервіс" укладено додаткову угоду №  1 до договору доручення від  14.06.2016 №  1, згідно з якою змінено мінімальний розмір плати за надання права платного користування торгівельним місцем, що становить 16  925,40  грн (з ПДВ) на місяць, визначено типові умови договору про надання права платного користування та внесено інші зміни. 

2.11.  29.03.2018 Одеське управління військової торгівлі у листі №  406/46 повідомило відповідачеві про зміну суттєвих умов договору та про необхідність приведення договірних відносин у відповідність цим суттєвим умовам, для чого відповідачеві запропоновано прибути до Одеського управління військової торгівлі у визначений термін для врегулювання питання щодо подальших договірних відносин та умов співпраці з МОУ. У цьому ж листі відповідачеві повідомлено, що у разі неприбуття до Одеського управління військової торгівлі у п`ятнадцятиденний термін із дня отримання цього повідомлення дію договору №  ВКС-1250 буде припинено на підставі пункту  7.3 цього договору.

2.12.  04.06.2018 Одеське управління військової торгівлі у листі №  747/31 повідомило ФОП Хутак  С.  О. про припинення із 06.08.2018 дії договору №  ВКС-1250 на підставі пункту  7.3 цього договору – за ініціативою МОУ.

2.13.  Крім того, у газеті "Одеські вісті" (випуск від  09.06.2018 №  44 (5068)) на сторінці  11 розміщено оголошення такого змісту: "За ініціативою Міністерства оборони України (МОУ) з 06.08.2018 припиняється дія договорів про надання права платного користування місцем для встановлення 20-футових контейнерів на території ТОВ  "Промтоварний ринок" по вул.  Рожевій, а саме припиняється дія договору від  01.08.2016 №  ВКС-1250, укладеного МОУ та ФОП Хутак  С.  О. на користування торгівельним місцем №  4974, на підставі повідомлення від  04.06.2018 №  747/31." Повідомлення аналогічного змісту про припинення дії договору №  ВКС-1245 було розміщено і на вебсайті ТОВ "Промтоварний ринок". 

2.14.  09.07.2019 на виконання наказу начальника Головного управління майна та ресурсів МОУ від  03.07.2019 №  153 "Про створення робочої групи з перевірки стану використання торгових місць на території ТОВ "Промтоварний ринок" по вул.  Рожевій, які перебувають у користуванні МОУ" комісія у складі представників МОУ і посадових осіб Одеського управління військової торгівлі провела огляд торгівельного місця №  4974, за результатами якого складено акт від  09.07.2019 б/н, в якому зафіксовано, що на момент проведення огляду на цьому торгівельному місці виявлено зачинені 20-футові контейнери.

3.  Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

3.1.  Рішенням Господарського суду Одеської області від  19.08.2019 (суддя Рога  Н.  В.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від  10.12.2019 (колегія суддів: Поліщук  Л.  В., Будішевська  Л.  О., Таран  С.  В.), позов задоволено частково.

Зобов`язано ФОП Хутак  С.  О. усунути перешкоди МОУ у користуванні торгівельним місцем, зокрема звільнити торгівельне місце №  4974 від  розміщених на ньому двох 20-футових контейнерів (шляхом демонтажу) по вул.  Рожевій на території ТОВ "Промтоварний ринок" за адресою: Одеська  обл., Овідіопольський  р-н, смт  Авангард, вул.  Базова, 20. У решті позову відмовлено. 

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із того, що термін дії договору №  ВКС-1250 закінчився, тому він є припиненим. Доказів укладення нового договору чи внесення змін до договору №  ВКС-1250 стосовно продовження терміну його дії відповідно до умов пункту  7.4 цього договору у матеріалах справи немає. Проте відповідач не  звільнив торгівельного місця №  4974 та чинить позивачеві перешкоди у користуванні ним, у зв`язку з чим МОУ не  може передати це торгівельне місце у користування іншій особі з метою отримання прибутку.

Оскільки позовна вимога про зобов`язання будь-яких інших третіх осіб усунути перешкоди МОУ у користуванні зазначеним майном поширена на осіб, яких не  визначено, не  конкретизовано та яких позивач не  зазначив як відповідачів за заявленим ним позовом, суди дійшли висновку про відмову у  задоволенні позову в цій частині вимог.

4.  Короткий зміст доводів і вимог касаційної скарги

4.1.  У касаційній скарзі ФОП Хутак  С.  О. стверджує про неврахування судами попередніх інстанцій відсутності у представника МОУ Дідуха  С.  П. повноважень на звернення із заявою про зміну підстав позову, тому позов належало розглядати у первісній редакції предмета та підстав позову. Розгляд судами позову з урахуванням заяви про зміну підстав позову призвів до порушення положень частин  3, 4 статті  46, частини  1 статті  56, частини  1 статті  60, частини  2 статті  61, статей  74, 91, 174, 179 ГПК України. Скаржник наголошує, що суди не дотрималися вимог статей  4, 188, 202, 291 ГК України, статей  284, 387, 391, 525, 651, 764, 781, 783 ЦК України. ФОП Хутак  С.  О. акцентує, що протягом одного місяця після закінчення строку дії договору №  ВКС-1250, тобто із 01.06.2019 по 01.07.2019 від МОУ та його уповноважених представників заяв про припинення або зміну умов договору до неї не  надходило, вона продовжує користуватися торгівельним місцем і сплачує за нього орендну плату, яку МОУ не  повернуло ФОП Хутак  С.  О. як помилково зараховану, що свідчить про продовження дії договору №  ВКС-1250 на наступний термін і спростовує помилкові висновки судів про наявність правових підстав для зобов`язання ФОП Хутак  С.  О. звільнити торгівельне місце №  4974.

Посилаючись на зазначені обставини, ФОП Хутак  С.  О. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

5.  Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

5.1.  У відзиві на касаційну скаргу МОУ, зазначаючи про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу – без задоволення. Позивач наголошує, що сторони договору не  обмежені у праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, так і в будь-який час протягом усього строку його дії. При цьому позивач наводить правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від  22.10.2019 у  справі №  910/3705/19, від  21.10.2019 у  справі №  902/862/15 та від  02.07.2019 у  справі №  906/742/18.

6.  Позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

6.1.  Відповідно до частин  1, 2 статті  300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не  має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не  були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.2.  Згідно з частиною  2 статті  291 ГК України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання – орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

6.3.  Відповідно до частини  4 статті  284 цього Кодексу строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. 

6.4.  Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття  764 ЦК України).

6.5.  Зазначені норми права є імперативними в силу закону, тому помилковими є висновки судів попередніх інстанцій про те, що за умовами договору №  ВКС-1250 його сторони, які відповідно до положень статей  6, 627 ЦК України є вільними у визначенні умов договору, не  передбачили автоматичної пролонгації дії договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку його дії.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від  16.05.2019 у  справі №  910/6590/18.

6.6.  Водночас колегія суддів наголошує, що наведені норми, які регулюють продовження дії договору оренди, мають диспозитивний характер, оскільки не  вимагають, щоб відповідна вимога про припинення чи зміну договору оренди називалася виключно заявою. Така заява може бути направлена однією зі сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

6.7.  Отже, якщо протягом місяця після закінчення строку дії договору орендодавець висловив заперечення щодо поновлення договору на новий строк, такий договір припиняється. Оскільки наведеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження його дії не  вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Подібну правову позицію неведено у постановах Верховного Суду від  28.05.2019 у  справі №  911/2980/17 та від  03.03.2020 у  справі №  916/1657/18.

6.8.  Відповідно до статті  86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не  мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

6.9.  Разом із тим суди попередніх інстанцій належним чином не  спростували доводів скаржника про те, що договір №  ВКС-1250 не  припинився, оскільки ФОП Хутак  С.  О. продовжує користуватися торгівельним місцем після закінчення строку дії цього договору та сплачувати орендну плату, а від орендодавця упродовж одного місяця після закінчення строку договору №  ВКС-1250, тобто у період із 01.06.2019 по 01.07.2019, не  надійшло письмових заперечень проти продовження дії договору на новий строк, тому договір №  ВКС-1250 вважається продовженим на строк, визначений цим договором, а у позивача немає підстав вимагати від відповідача повернення об`єкта оренди.

6.10.  Зазначені обставини мають суттєве значення для правильного вирішення спору у справі №  916/1686/18, проте не  були встановлені судами попередніх інстанцій та не  можуть бути встановлені касаційним судом з огляду на межі перегляду справи в суді касаційної інстанції.

6.11.  Крім того, в апеляційній скарзі та у касаційній скарзі викладено доводи скаржника про те, що заяву про зміну підстав позову підписав представник МОУ Дудух  С.  П., довіреність на ім`я якого, видана МОУ 26.06.2018, містить застереження щодо відсутності у представника права, зокрема, змінювати предмет та підстави позову. Ця довіреність видана строком до  31.12.2018 і на дату звернення представника МОУ із заявою про зміну підстав позову – 10.07.2019 – уже не  діяла, тому місцевий господарський суд безпідставно розглянув спір з урахуванням зазначеної заяви позивача.
6.12.  Спростовуючи наведений довід ФОП Хутак  С.  О., суд апеляційної інстанції зазначив, що Дідух  С.  П. діяв на підставі чинної довіреності від  03.12.2018 №  220/526/д (дійсної до  31.12.2019), посилання на яку є у протоколі судового засідання Господарського суду Одеської області від  19.08.2019 (т.  2, а.  с.  56) та засвідчену копію якої було надано суду апеляційної інстанції.
6.13.  Проте суд касаційної інстанції не має можливості перевірити наведені спростування апеляційного господарського суду через відсутність зазначеної довіреності у матеріалах справи, на той час як дійсна підстава спору в цій справі суттєво впливає на результат його вирішення.
6.14.  За змістом статті  236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.15. Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не  відповідають, тому їх необхідно скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

7.  Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

7.1.  Відповідно до статей  308, 310 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

7.2.  За наведених обставин оскаржувані судові рішення є такими, що ухвалені із порушенням норм процесуального права, тому їх належить скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

7.3.  Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, в повній мірі дослідити всі зібрані у справі докази, встановити дійсну підставу позову у цій справі, перевірити доводи скаржника про те, що договір №  ВКС-1250 не  припинився, оскільки ФОП Хутак  С.  О. продовжує користуватися торгівельним місцем після закінчення строку дії цього договору та сплачувати орендну плату, а від орендодавця упродовж одного місяця після закінчення строку договору №  ВКС-1250 не  надійшло письмових заперечень проти продовження дії договору на новий строк, надати належну правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, всебічно і повно з`ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, та, залежно від встановленого, прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

8.  Розподіл судових витрат
8.1.  Відповідно до статті  129 ГПК України у зв`язку із скасуванням попередніх судових рішень і передачею справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, у тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Керуючись статтями  300, 301, 306, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду

ПОСТАНОВИВ:

1.  Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Хутак Світлани Олександрівни задовольнити частково.

2.  Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від  10.12.2019 та рішення Господарського суду Одеської області від  19.08.2019 у  справі № 916/1686/18 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не  підлягає.

Суддя                                                                                                    Є.  Краснов

Суддя                                                                                                    Г.  Мачульський

Суддя                                                                                                    І.  Кушнір