ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4873/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Дурасової Ю.В., Мельника В.В.,     
  
розглянувши у письмовому  провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1    на   рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 27.12.2019 р. (суддя Конишева О.В.)  по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії

в с т а н о в и В:

07.10.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького  окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, де просив  визнати неправомірними дії відповідача щодо ненадання  довідки, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення чи не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження про обставини одержаної травми (поранення, контузії, каліцтва) позивачем та зобов`язати відповідача надати позивачу документи (довідку), що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення чи не є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. відповідно до постанови КМУ № 975 від 25.12.2013 р.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від  04.11.2019 р.  залучено до участі в справі в якості третьої особи – Хортицький районний військовий комісаріат.
Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 27.12.2019 р.  адміністративний позов задоволено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що   ненадання відповідачем  довідки про обставини травми створює перешкоду у визначенні втрати працездатності, одержанні одноразової грошової допомоги та порушує право позивача на отримання гарантованих законом виплат.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де просив  скасувати рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 27.12.2019 р.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що жодних дій військова частина не вчиняла та не могла вчинити, оскільки звернень від позивача не надходило взагалі.
Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення  апеляційної скарги  в зв`язку з наступним.
З матеріалів справи вбачається, що згідно позову позивач в період: з 23.08.2016 по 27.09.2016, з 11.10.2016 по 22.10.2016, з 15.12.2016 по 10.01.2017, з 20.01.2017 по 21.01.2017 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції, про що позивачу надана довідка №4 від 09.01.2018.
Відповідно виписного епікризу з медичної карти № 2112   від 05.10.2016 р. стаціонарного хворого ОСОБА_2 , 1960 р.н. Його діагноз: застаріле пошкодження медіального меніску, передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу. Деформуючий остеоартроз лівого колінного суглобу. З анамнезу, зі слів хворого травму колінного суглобу отримав близько місяця в результаті мінометного обстрілу, не лікувався. Госпіталізований 27.09.2016 р. 
Відповідно виписки № 5118 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення   ОСОБА_3 , 1960 р.н. від 11.11.2016 р.,  його діагноз: варикозна хвороба. Варикозне розширення вен лівої нижньої кінцівки 11 ст. ХВН-1-11, Застаріле пошкодження ПХЗ, медіального меніску лівого колінного суглобу, Деформуючий артроз 1-11 ст. лівого колінного суглобу.
Згідно виписки № 333 з медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення від 12.01.2017 р. ОСОБА_3 , 1960 р.н., стан після операції (01.11.2016) – флебектомії по Бебкокку –Нарату – Веденському зліва. ВН 1-11 ст. нижньої кінцівки. Застаріле пошкодження ПХЗ, медіального меніску лівого колінного суглобу. За анамнезом, зі слів хворого травму лівого колінного суглобу отримав в серпні 2016 р. в АТО. Не лікувався.
Виписка травматолога в/ч НОМЕР_2  капітана м/с ОСОБА_4 від 17.02.2017 р. відносно   старшого сержанта ВЗК ОСОБА_1 ,, 1960 р. н., в/ч пп НОМЕР_3 свідчить, що  зі слів хворого травму лівого колінного суглобу отримав в серпні 2016 р. в зоні АТО. Не лікувався.
Відповідно виписки № 8010 від 31.05.2017 р.  з медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого ОСОБА_1 ,, 1960 р. н., його діагноз: комбінована контрактура лівого колінного суглобу після артротомії (10.03.2017) трансоссальної фіксації\фрагменту передньої хрестоподібної в`язки за методом КонМед, з приводу повного розриву з тимчасовим порушенням функції, з анамнезу захворювання – зі слів хворого – підвернув ногу в серпні 2016 р. в зоні АТО.
Згідно виписки з акту огляду медико – соціальною експертною комісією  до довідки серії АВ № 1024051 від 13.11.2018 р. встановлено, що  при первинному огляді   ОСОБА_1 , 3 групи інвалідності  - причина інвалідності: травма, так, пов`язана  проходженням військової служби.
Відповідно довідки серії АВ № 1024051 від 13.11.2018 р. встановлено, що  ступінь втрати професійної працездатності ОСОБА_1 , 3 групи інвалідності   - 30%.
Довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1692/с від 26.11.2018 р. свідчить про те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи інвалідності по травмі, яку отримав в період проходження військової служби та згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» має право на 50 – відсоткову знижку плати за комунальні послуги.
Згідно  довідок Військово – медичного клінічного центру Південного регіону № 732 від 05.04.2017 р, та № 1058 від 30.05 2017 р. старший сержант  військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 1960р.нг., відповідно 05.04.2017 р. та 30.05.2017 р. проведено медичний огляд ВЛК (хірургічного профілю ВМКЦ Південного регіону, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок, захворювання ( травми, поранення, контузії, каліцтва) – травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. Довідка командира про обставини травми не подана.
Відповідно свідоцтва про хворобу № 2318 встановлено, що 12.12.2017 р. ВЛК (хірургічного профілю) ВМКЦ Південного регіону за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_1 від 22.11.2017 ро. № 116 провела огляд ОСОБА_1 , 1960 р.н. 
З анамнезу захворювання слідує, що хворіє давно, до призову, в 1983 р.  переніс резекцію шлунку по Більрот 1 з приводу виразки дванадцятипалої кишки, що ускладнилася кровотечею. 01.11.2016 р. переніс флебектомію по Бебкокку – Нарату-Веденському з приводу варикозного розширення вен на лівій нижній кінцівці. 10.03.2017 р. виконано артротомію лівого колінного суглобу, пластику з тансоссальною фіксацію фрагменту застарілого розриву. Після повернення до виконання службових обов`язків став відмічати знову біль та обмеження рухів у лівому колінному суглобі, направлений на ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
За висновком комісії, зокрема, захворювання: розповсюджений міжхребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта, деформуючого спондильозу, аномалія тропізма суглобових відростків праворуч з больовим синдромом, з незначним порушенням функції, варикозна хвороба, варикозне розширення вен правої нижньої кінцівки,  далекозорість правового ока  - так, пов`язані з проходженням військової служби;   травма:  стан після артротомії лівого колінного суглобу, пластики з трнссосальною фіксацією фрагменту передньої хрестоподібної зв`язки за технологією КонМед з приводу застарілого розриву, посттравматичний деформуючий артроз лівого колінного суглобу з больовим синдромом з незначним порушенням функції – так пов`язана з проходженням військової служби.
На підставі ст.ст 53 а, 42в,61в,64в графи 11 Розкладу хвороб – непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 9 від 09.01.2018 р. старшого сержанта ОСОБА_1 , санітара мотопіхотного вводу мотопіхотної роти, відповідно до пп. «б» п. 1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу), звільнено з військової служби в запас, та з 09.01.2018 р. виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та з усіх видів забезпечення.
З матеріалів справи вбачається, що  позивач звернувся до суду з даним позовом 07.10.2019 р,   ухвалою суду від  04.11.2019 р. витребувано  від відповідача  матеріали особової справи позивача та листування військовим комісаріатом з військовою частиною з питань отримання довідки про обставини отримання травми, що направлено відповідачу 20.11.2019 р.  та вручено 11.12.2019 р.
Крім того, з матеріалів справи слідує, що 03.01.2020 р., вже після винесення рішення по справі, на адресу суду надійшов відзив відповідача разом з доданими документами, де відповідач зазначав, що   жодних дій військова частина не вчиняла, оскільки звернень від позивача не надходило взагалі.
Як вбачається з матеріалів справи,  12.12.2019 р. після надходження до військової частини НОМЕР_1 ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 04.11.209 р. про відкриття провадження по справі та позову ОСОБА_1 ,  проведено службове розслідування, за висновками чого встановлено, що 23.08.2016 р. старший сержант ОСОБА_1 призначений на посаду  водія першого мотопіхотного взводу першої мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_3 , а звільнений з військової служби в запас наказом  №9 від 09.01.2018 р.
Службовим розслідуванням встановлено, що в зазначений період часу 1 мотопіхотною ротою командував лейтенант ОСОБА_5 , який  як безпосередній командир ОСОБА_1 , пояснив, що ОСОБА_1 за час проходження служби травм не отримував та з даного приводу ні до нього, ані до командування не звертався. Крім того, за поясненнями ОСОБА_5 через місяць після початку військової служби ОСОБА_1 , в зв`язку  з  виявленням його в стані алкогольного сп`яніння при виконанні обов`язків військової служби, звертався зі скаргами на підвищений тиск, після чого був направлений до шпиталю з підозрою на хворобу сердця, але в подальшому проходив лікування з застарілою травмою ноги, що підтверджено і матеріалами справи.
Також з пояснень ОСОБА_5 встановлено, що позивач безпосередньо не брав участі в вогневому зіткненні  противником та не знаходився під артилерійським чи будь – яким обстрілом, оскільки в серпні 2016 р. на вогневих позиціях переднього краю оборони дотримувалися режиму припинення вогню, а   ОСОБА_1 довгий час проходив стаціонарне лікування і на службу повернувся вже з прооперованою ногою, що також підтверджено матеріалами справи.
Крім того, згідно акту службового розслідування встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_6 , який проходив військову службу у одному підрозділі з ОСОБА_1  та Начальник медичної служби військової частини лейтенант ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_1 травму ноги за час проходження служби не отримував. 
Також начальник медичної служби військової частини лейтенант ОСОБА_7 пояснила, що вперше за медичною допомогою ОСОБА_1 звернувся 27.09.2016 р. зі скаргами на підвищений тиск після вжиття алкогольних напоїв, тоді була надана  медична допомога та направлений до шпиталю, де діагностували застарілу травму мініска,  і дана травма ноги не могла бути отримана під час проходження військової служби, оскільки була застарілою, тобто отриманою більше як 6 місяців тому.
Крім того, постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.10.2016 р. встановлено, що старший сержант ОСОБА_1 26.09.2016 р. виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння та його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч.1 КУпАП.
Судом встановлено, що  механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності  військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві  визначені «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р., де п. 11.  передбачено, що «Військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності» та «до  заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;…».
Судом встановлено, що  з метою оформлення одноразової грошової допомоги позивач звертався до Хортицького районного військового комісаріату  з приводу надання довідки про причини та обставини отримання травми, оскільки наявність зазначеної довідки є умовою для отримання такої допомоги відповідно до норм законодавства, в зв`язку з чим комісаріат направляв запити до  військової частини НОМЕР_1 , але зазначені запити поверталися на адресу комісаріату без відповіді.
Крім того, судом встановлено, що відповідачем по справі позивачем вказана військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони, де ОСОБА_1 проходив військову службу, та яка на час розгляду справи є діючою, однак,  безпосередньо до відповідача з заявою про видачу довідки  про причини та обставини отримання травми -  позивач не звертався та  доказів на підтвердження своїх позовних вимог не надав, хоча  позовними вимогами є, саме, визнання неправомірними дій військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони щодо ненадання  довідки, що свідчить про причини та обставини поранення та зобов`язання  надати позивачу таку довідку.
Статтею 77 КАС України передбачено, що «1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції  не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки позивачем не доведені  належними доказами свої позовні вимоги, а відповідачем підтверджені його заперечення та доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  Міністерства оборони України - задовольнити. 
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 27.12.2019 р.  – скасувати та прийняти нову постанову.
В задоволенні адміністративного  позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
                    Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник