ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1188/19  Номер провадження 22-ц/814/812/20	Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2020 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.,
       суддів: Абрамова П.С., Пилипчук Л.І.,
секретар: Зеленська О.І.
за участю представника відповідача – адвоката Шелудякової І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
       на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року
       у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватно-орендного підприємства «Єдність» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за орендною платою, –

В С Т А Н О В И В :
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватно-орендного підприємства «Єдність» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості за орендною платою. 
В обґрунтування позову зазначала, що вона на підставі свідоцтва про право власності за №5276313 від 24 червня 2013 року є власником земельної ділянки площею 5,48 га кадастровий номер: 5324881500:00:018:0011, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новоаврамівської (бувшої Грушинської) сільської ради Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №152336902 від 11 січня 2019 року та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Вказувала, що 01 липня 2013 року між Приватно-орендним підприємством «Єдність» та нею – власником вищевказаної земельної ділянки укладено договір оренди землі. Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 серпня 2013 року, номер запису про інше речове право: 2171491, що підтверд-жується копією вищевказаної інформаційної довідки та копією зазначеного договору.
Відповідно до пункту 8 зазначеного Договору оренди, його укладено на 10 років.
Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що орендна плата встановлюється у розмірі 5,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 7 508 грн.77 коп. (150 175 грн. 37 коп. х 5,0 %). 

Відповідно до пункту 10 договору перегляд річної орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації.
Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 20 грудня.
Пунктом 13 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на 2 роки у разі: змін умов господарювання, передбачених договором; змін розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
01 червня 2017 року між нею та ПОП «Єдність» укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, якою деякі пункти договору оренди землі від 01 липня 2013 року викладено у новій редакції, зокрема пункт 8 договору викладено наступним чином: «Договір укладено на строк до 01 червня 2066 року (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва – з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».
Пунктом 9 вказаного договору передбачено, що орендна плата встановлюється у розмірі 9, 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 17 000 грн.
Пунктом 11 договору передбачено, що орендна плата вноситься один раз на рік до 31 грудня.
Також вказувала, що нотаріально посвідченою довіреністю від 09 серпня 2012 року, зареєстрованою в реєстрі за №1061, вона уповноважила на 3 роки – до 09 серпня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є керівниками відповідача, бути її представниками. Для цього надала їм право від її імені в тому числі одержувати орендну плату по вищевказаному договору.
При цьому зазначала, що після закінчення дії довіреності – 09 серпня 2015 року вона жодного разу не отримала орендної плати за 2016, 2017 та 2018 роки.
В зв`язку з цими неправомірними діями відповідача, її представник за довіреністю – ОСОБА_4 25 січня 2019 року надіслав до ПОП «Єдність» звернення про дострокове розірвання даного договору в зв`язку з вищевикладеним порушенням її прав.
У відповідь на дане звернення, 25 лютого 2019 року відповідач надіслав листа, в якому відмовився припинити дію договору, зазначивши, що: «орендна плата за оренду земельної ділянки ОСОБА_1 виплачена: y 2015 році – 12 800 грн. – орендодавцю (виплата проведена за 2015-2016 роки за письмовою заявою представника орендодавця). ПДФО 15% – 2 299 грн. 40 коп., військовий збір 229 грн. 94 коп.; у 2017 році – 20 000 грн. орендодавцю (виплата проведена за 2017 рік у розмірі 13 685 грн. та частково авансом за 2018 рік – 6 315 грн.), ПДФО 18 % –4 472 грн. 05 коп., військовий збір 1,5 % – 372.67 грн.
З огляду на те, що у 2018 році орендодавець не звертався до орендаря за доплатою орендної плати за користування землею у 2018 році, ПОП «Єдність» направило грошові кошти у сумі 7 370 грн. за допомогою поштового грошового переказу через відділення ПАТ «Укрпошти» за останньою відомою адресою проживання орендодавця ОСОБА_1 : с.Грушине Хорольського району Полтавської області».
Вказувала, що вона орендної плати за 2016-2018 роки не отримувала до 25 лютого 2019 року – і тільки після вищевказаного звернення її представника про розірвання спірного договору, поштовим переказом від 25 лютого 2019 року отримала частину орендної плати за 2018 рік – в сумі 7 370 грн.
За наведених обставин просила розірвати договір оренди землі, укладений 01 липня 2013 року між нею – орендодавцем ОСОБА_1 , мешканкою с. Грушине Хорольського району Полтавської області, та орендарем – Приватно-орендним підприємством «Єдність», код ЄДРПОУ 30080436, місце розташування с. Грушине Хорольського району Полтавської області згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку земельну ділянку площею 5,48 га кадастровий номер: 5324881500:00: 018:0011, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новоаврамівської (бувшої Грушинської) сільської ради Хорольського району Полтавської області; договір зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Хорольского РУЮ Полтавської області Цвіркуном І.О., запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 20 серпня 2013 року, номер запису про інше речове право: 2171491.
Стягнути з Приватно-орендного підприємства «Єдність» на її – ОСОБА_1 користь заборгованість за орендною платою за 2016-2018 роки у розмірі 32 800 грн., пеню за прострочення внесення орендної плати за 2016-2018 роки у розмірі 39 722 грн. 35 коп., три проценти річних від простроченої суми орендної плати за 2016–2018 роки у розмірі 1632 грн. 41 коп., а всього – 74 154 грн. 76 коп. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору – 768 грн. 40 коп.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Стягнуто з Приватно-орендного підприємства «Єдність» на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 844 грн. 01 коп. в рахунок відшкодування пені за прострочення внесення частини орендної плати за 2018 рік в сумі 7 370 грн. – у розмірі 810 грн. 70 коп. та 3% річних від простроченої суми – 33 грн. 31 коп. 
В іншій частині позовних вимог – відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення районного суду – скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Вказувала, що районним судом безпідставно взято до уваги статтю 531 ЦК України, якою передбачено можливість боржника виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`я-зання чи звичаїв ділового обороту, – оскільки жодних положень щодо можливості сплати орендної плати наперед договір оренди у редакції, чинній на момент спірних правовідносин (2015-2016 рік) не містить. Натомість пунктом 11 Договору встановлено, що орендна плата вноситься кожного року.
Вважає, що відповідач не мав законного права проводити виплату орендної плати наперед за 2015-2016 роки, оскільки сторони попередньо визначили інший порядок проведення розрахунків і визначили його як щорічний.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 свій відзив подало Приватно-орендне підприємство «Єдність», в якому, спростовуючи доводи апелянта, просило апеляційну скаргу – залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
При цьому зазначало, що статтею 531 ЦК України визначено, право боржника виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором. З огляду на викладене, за чинним законодавством України виконати достроково обов`язок зі сплати орендної плати беззаперечно можна, але тільки якщо це не заборонено договором. Згідно умов Договору оренди землі в редакції від 01 липня 2013 року, яка діяла у 2015-2016 роках, останній не містить жодної заборони на дострокову сплату орендної плати.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що 01 липня 2013 року між Приватно-орендним підприємством «Єдність» («Орендар») та ОСОБА_1 («Орендодавець») – власником земельної ділянки площею 5,48 га кадастровий номер: 5324881500:00:018:0011, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території: Полтавська область, Хорольський район, Грушинська сільська рада, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно за індексним номером: 5276313 від 24 червня 2013 року, укладено договір оренди землі на вищевказану земельну ділянку. 
Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 серпня 2013 року, номер запису про інше речове право: 2171491.
Відповідно до п. 8 вказаного Договору оренди землі від 01 липня 2013 року, договір укладено на 10 років.
Пунктом 9 вказаного Договору передбачено, що орендна плата встановлюється у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 7 508 грн. 77 коп.
Відповідно до п. 10 Договору перегляд річної орендної плати на землю здійснюється без урахування індексації.
Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься кожного року до 20 грудня.
01 червня 2017 року між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем Приватно- орендним підприємством «Єдність», в особі директора Сироти О.М., укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди землі, якою деякі пункти договору оренди землі від 01 липня 2013 року викладено у новій редакції, зокрема:
Пункт 8 договору викладено наступним чином: «Договір укладено на строк до 01 червня 2066 року (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва – з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».
Згідно п. 9 договору: «орендна плата вноситься орендарем у розмірі 17 000 грн., що складає 9,7 % від нормативної грошової оцінки землі станом на 01 січня 2017 року. По домовленості сторін та за письмовим або усним зверненням орендодавця орендар може вносити орендну плату у формі іншій, ніж грошовій (у натуральній або відробітковій) на суму орендної плати».
Відповідно до п. 11 договору: «Орендна плата вноситься у такі строки: кожного року до 31 грудня. За письмовою згодою сторін орендна плата може виплачуватись наперед із зазначенням терміну виплати, але в такому разі «Орендодавець» втрачає своє право на перегляд розміру орендної плати у встановлені договором строки».
Посилаючись на зміст вищевказаних умов Договору оренди землі від 01 липня 2013 року, зі змінами, внесеними додатковою угодою від 01 червня 2017 року щодо розміру орендної плати та строків її внесення, позивач самостійно визначила розмір заборгованості за орендною платою в сумі 32 800 грн., за вирахуванням податків та часткової сплати в сумі 7 370 грн. При цьому вказувала, що за 2016 рік розмір заборгованості зі сплати орендної плати становить 12 800 грн.; за 2017 рік – 13 685 грн.; за 2018 рік – 6 315 грн. та, мотиву-ючи систематичним невиконанням орендарем обов`язків щодо сплати орендної плати в уста-новлений договором строк, – просила розірвати укладений між нею та відповідачем договір оренди землі від 01 липня 2013 року.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з положень ст. 531 ЦК України, якими визначено право боржника на виконання свого обов`язку достроково, при цьому, врахувавши відсутність заборони на дострокову сплату орендної плати за умовами договору оренди землі, в редакції від 01 липня 2013 року, а також наявні повноваження представника позивача – ОСОБА_3 , згідно наданої ОСОБА_1 довіре-ністі від 09 серпня 2012 року, у т. ч. отримувати платежі за користування за договорами оренди, – дійшов висновку про те, що виплата орендної плати представнику орендодавця наперед, – не суперечить вимогам законодавства України, умовам договору та змісту довіреності, якою визначено межі наданих представникам позивача повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Згідно ст. 627 ЦК України сторони договору є вільними в підписанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Частинами першою, другою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону, договір оренди землі – договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 15 Закону України «Про оренду землі» (в ред., що діяла на момент укладення договору) передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтею 21 вказаного Закону визначено, орендна плата за землю – це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно ст. 22 зазначеного Закону, орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендноїплати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
ОСОБА_1 та Приватно-орендним підприємством «Єдність», як сторонами договору оренди землі від 01 липня 2013 року, при його укладенні, у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов договору, у тому числі й розміру орендної плати, форм платежу, строків її внесення.
Так, пунктами 9-12 Договору оренди землі від 01 липня 2013 року, в редекції, чинній на момент укладення договору, визначено, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 5 % нормативної грошової оцінки землі, що становить 7 508,77 грн. – для земельної ділянки з кадастровим номером 5324881500:00:018:0011, площею 5,4812 га.
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексації. Орендна плата вноситься кожного року до 20 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.
У подальшому, при укладенні 01 червня 2017 року додаткової угоди до договору оренди землі від 01 липня 2013 року сторони виклали п. 9 та п. 11 договору у новій редакції. 
При цьому, згідно пункту 9 договору – орендна плата вноситься орендарем у розмірі 17 000 грн., що складає 9,7 % від нормативної грошової оцінки землі станом на 01 січня 2017 року. По домовленості сторін та за письмовим або усним зверненням орендодавця орендар може вносити орендну плату у формі іншій, ніж грошовій (у натуральній або відробітковій) на суму орендної плати.
Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься кожного року до 31 грудня. За письмовою згодою сторін орендна плата може виплачуватись наперед із зазначенням терміну виплати, але в такому разі «Орендодавець» втрачає своє право на перегляд розміру орендної плати у встановлені договором строки. 
При цьому судом вірно встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що умови договору оренди землі, як в редакції, чинній на час його укладення – 01 липня 2013 року, так і в редакції з урахуванням укладеної сторонами 01 червня 2017 року додаткової угоди, – не містять посилання на разовий порядок сплати орендних платежів, а лише вказують на строк проведення відповідних розрахунків.
Також судом правильно встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що 24 липня 2015 року орендарем Приватно-орендним підприємством «Єдність» за оренду земельної ділянки ОСОБА_1 , орендодавцю нараховано та виплачено 15 329 грн. 34 коп., з яких орендодавцю сплачено 12 800 грн. (виплата проведена за 2015-2016 роки за письмовою заявою представника орендодавця), ПДФО 15% – 2 299 грн. 40 коп., військовий збір 1,5% – 229 грн. 94 коп. Вказана виплата була проведена наперед уповноваженому представнику орендодавця – ОСОБА_3 на підставі відповідної письмової заяви, в межах повноважень, визначених довіреністю, виданою позивачем 09 серпня 2012 року.
У 2017 році – Приватно-орендним підприємством «Єдність» за оренду земельної ділянки ОСОБА_1 , нараховано та виплачено безпосередньо орендодавцю ОСОБА_1 орендну плату в сумі 20 000 грн. (виплата проведена за 2017 рік у розмірі 13 685 грн. та частково авансом за 2018 рік – в сумі 7 370 грн., ПДФО 18 % – 4 472,05 грн., військовий збір 1,5 % – 372 грн. 67 коп.
В той же час, встановивши, що доплата орендної плати за користування земельною ділянкою у 2018 році орендодавцю ОСОБА_1 дійсно була здійснена відповідачем лише 25 лютого 2019 року, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення пені у розмірі 810 грн. 70 коп. за прострочення орендарем виконання договірних зобов`язань щодо виплати частини орендної плати в сумі 7 370 грн. та 3 % річних від простроченої суми  – 33,31 грн., обґрунтовано задовольнивши позов в цій частині позовних вимог.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 651 ЦК України, за нормами якої договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, – районний суд дійшов вірного висновку, що одноразова несвоєчасна сплата частини орендної плати, не містить ознак системності, а відтак не може бути підставою для дострокового розірвання, укладеного сторонами 01 липня 2013 року договору оренди землі.

З урахуванням вищенаведених обставин, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстав для його скасування – не вбачається.        

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2019 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                                                                  Абрамов П.С.

Пилипчук Л.І.