Справа № 461/1849/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р. 
Провадження № 33/811/513/20                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса Михайла Омеляновича, особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, 

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 471 МК України та накладено стягнення - 1700.00 грн. штрафу в дохід держави.
Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0535/20900/20 від 15.02.2020 року, товар, а саме: шипучі таблетки - вітаміни "Multivitamin" (Mivolis) країна-виробник Німеччина, 392 упаковки по 82 грами, в 1 упаковці по 20 таблеток, загальною вагою - 32,1 кг - конфісковано в дохід держави.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь Галицької митниці держмитслужби Державної митної служби України 30, 51 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420, 40 гривень судового збору.
За постановою суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 15.02.2020 р. о 16 год. 38 хв., прямуючи в якості водія разом з одним пасажиром з Республіки Польща в Україну автомобілем марки «MITSUBISHI» модель «L200» д.н.з. НОМЕР_1 в`їхав в зону митного контролю м/п «Грушів» Галицької митниці ДМС у напрямку «в`їзд в Україну» смугою спрощеного контролю „зелений коридор".
Під час проведення візуального огляду даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які є обмеженими для переміщення через митний кордон України або підлягають митному оформленню та оподаткуванню при переміщенні через митний кордон України.
Автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в бокс поглибленого огляду транспортних засобів .
Під час проведення митного огляду в транспортному засобі без ознак приховування крім неоподаткованої норми ввезення, виявлено товари на які відповідно до ст. 374 Митного кодексу України встановлено обмеження на ввезення на митну територію України, а саме: шипучі таблетки - вітаміни "Multivitamin" (Mivolis) країна-виробник Німеччина, 392 упаковки по 82 грами, в 1 упаковці по 20 таблеток, загальною вагою - 32,1 кг. Виявлений товар який ОСОБА_1 визнав своєю власністю. Товари в межах неоподаткованої норми пропущено на митну територію України.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив встановлений порядок проходження митного контролю смугою руху «зелений коридор» та вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ст. 471 МК України.
На дану постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 03.03.2020 року, обмежити покарання за вчинене ним адміністративне правопорушення сплаченим штрафом, та надати можливість вивезти конфіскований товар за межі території України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова є необґрунтованою, прийнятою внаслідок неповного та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, оскільки вітаміни "Multivitamin" німецького виробництва не є лікарським засобом. Крім того, зазначає, що вказаний товар не приховувався від органів митного контролю.
Зазначає, що застосування штрафу і конфіскації предметів порушення митних правил є таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і є очевидно неспіврозмірним практичній ролі правопорушення та відповідальності.
Вказує на те, що даний надлишок товару переміщувався без ознак приховування. На думку апелянта, товар, який перевозився є його особистими речами, він в усному порядку повідомив про кількість та вид товарів, які знаходилися в транспортному засобі. Через відсутність можливості переважити товар апелянт його не задекларував у письмовій формі, так як перевозив його для особистого користування і вважав, що кількість товару не перевищує встановлену законодавством норму. Просить апеляційний суд звернути увагу на те, що його дії були необережними, та він не мав умислу на недекларування товарів, які перевозив для особистих потреб.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О. про заперечення вимог такої, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок переміщення громадянами товарів через митний кордон України та система митного контролю товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами встановлені ст.ст. 365, 366 МК України.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 МК України громадяни за умови дотримання вимог цього Кодексу та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України. Згідно ч. 2 ст. 366 МК України канал, позначений символами зеленого коридору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.
Відповідно до ст. 471 МК України адміністративним правопорушенням являється порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.
Положеннями ст. 374 Митного кодексу України передбачено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.
Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0535/20900/20 від 15.02.2020 року (а.с.5-8), доповідною запискою головного державного інспектора відділу №1 м/п «Грушів» Галицької митниці Держмитслужби Гнапа Р.І. (а.с.9-10), контрольним талоном (а.с.11), описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 від 15.02.2020 року (а.с.14), службовою запискою ДМС України від 19.02.2020 року (а.с.17) та іншими матеріалами справи, які знаходяться в об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Тобто, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки він вчинив порушення встановленого порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України під час проходження через «зелений коридор» товару, який перевищує неоподатковану норму ввезення громадянами товарів на митну територію України.
Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.
Стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 471 МК України.
Посилання апелянта на те, що в нього не було умислу на вчинення даного правопорушення, не може бути підставою для скасування постанови судді в частині накладеного стягнення. Санкція ст. 471 МК України є безальтернативною і передбачає накладення штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацією цих товарів. Нормами МК України не передбачено можливості накладення стягнення меншого, ніж передбачено санкцією відповідної статті.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому відмовляє останньому в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
поновити  ОСОБА_1   строк апеляційного оскарження.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 03 березня 2020 року, якою  ОСОБА_1   визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1  без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк