Ухвала
18 травня 2020 року
м. Київ
справа № 738/2107/19
провадження № 51 – 2358 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді             ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року,
встановив:
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 січня по 08 листопада
2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 р.).
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, винести ухвалу, якою зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 16 січня по 08 листопада 2018 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838- VIII від 26.11.2015 р.).
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, вони стосуються питання, пов`язаного з виконанням вироку, та постановлені відповідно до розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України.
Частиною 6 ст. 539 КПК України встановлено, що за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена лише в апеляційному порядку. Касаційне оскарження таких ухвал не передбачено цією нормою закону, а отже оскаржувані судові рішення не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Такий висновок Суду відповідає п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України в редакції Закону України від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову в відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, колегія суддів уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 13 березня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_5                            ОСОБА_3