ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 388/1512/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу	 Старшого інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому  Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пасічного Юрія Петровича  	
на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області  від 20.11.2019р. в адміністративній справі №388/1512/19 	
за  позовом:	ОСОБА_1   	
до:     про:	старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому  Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пасічного Юрія Петровича   скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.10.2019р., зафіксоване не в автоматичному режимі,-	

ВСТАНОВИВ:

04.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся за допомогою поштового зв`язку  до Долинського районного суду Кіровоградської області  з  адміністративним позовом до старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Пасічного Юрія Петровича  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.10.2019р., зафіксоване не в автоматичному режимі /а.с. 1-4/.
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області  від 20.11.2019р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №388/1512/19 та справу призначено до розгляду  за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с. 10/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що  23.10.2019р. відповідачем  відносно нього винесено  постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №896911, якою  до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, вважає дії відповідача протиправними, а постанову безпідставною та просив її скасувати.
Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2020р.  у справі №388/1512/19  адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову серії АР №896911 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від  23.10.2019р. старшим інспектором  Відділу безпеки дорожнього руху патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції  Пасічним Ю.П. до ОСОБА_1 про застосування адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 680 грн., за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого  за ч.2 ст. 121  КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП  відносно ОСОБА_1 закрито; в іншій частині позову відмовлено  (суддя Степанов С.В. ) /а.с. 14-17/. 
Старший інспектор відділення  безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому  Розі УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пасічник Ю.П,  не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 32-40/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та  процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 04.02.2020р.  та постановити у справі нове рішення, яким  відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, також відповідач зазначив, що судом першої інстанції було порушено його право на захист.
Матеріали адміністративної справи №388/1512/19 разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 10.03.2020р. /а.с. 31/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020р. у справі №388/1512/19 відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 45/ та ухвалою від 12.03.2020р. справу  №388/1512/19 призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні на  31.03.2020р.  /а.с. 46/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 47/.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 23.10.2019р. старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому  Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пасічним Ю.П.- відповідачем у справі, було складено постанову серії АР №896911 про адміністративне правопорушення / а.с. 7/, відповідно до якої 23.10.2019р. ОСОБА_1 - керував ТЗ БАЗ А079.24, держномер НОМЕР_1 , в м. Кривому Розі, по вул. Лермонтова,  який використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів та  у якому кількість місць для сидіння з місцем водія була більше  кількості зазначеної в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, що свідчить про  переобладнання транспортного засобу, також  цей транспортний засіб мав тріщину на розсіювачі ПЗС, що свідчить про порушення  п.31.1, 31, 3а; та 31.4.7 «є» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП,  цією постановою до позивача застосовано  штраф у розмірі 680 грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній адміністративній справі.
Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). 
Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені     Конституцією,  законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.
Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1)  якщо водій порушив     Правила дорожнього руху;
2)  якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4)   якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7)  якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:
1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;
2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;
3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;
4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;
5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;
6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.
Відповідно до пп. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Підпункт 2.4 зазначених Правил встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.
Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху,  при цьому поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції  повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.
Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
А відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .
Сукупний аналіз положень ст. ст. 251,283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.  
Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії АР №896911 від 23.10.2019р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.
Відповідно до ухвали Долинського районного суду Кіровоградської області від 20.11.2019р. у справі№388/1512/19 « відповідач протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказам, що обґрунтовують доводи заперечень. У випадку не надання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами» /а.с. 10/.
Відповідно до поштового повідомлення вручення, ця ухвала відповідачем була отримана 22.01.2020р. /а.с.12/  і  п`ятнадцятий день на подання відзиву спливав 06.02.2020р.
Відповідачем письмовий відзив на адміністративний позов разом з диском, на якому були відеозаписи вчинення позивачем адміністративного порушення було подано на пошту 31.01.2020р., що підтверджується поштовим конвертом з відбитком поштового відділення. Тобто відповідач письмовий відзив та докази надав в строк, встановлений судом в ухвалі суду від 20.11.2019р. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції у своєму рішенні про те, що відповідачем не надано письмовий відзив та докази, не відповідає фактичним обставинам, що є порушенням норм процесуального права. Крім того судом першої інстанції, зазначена адміністративна справа, з порушенням вимог ст. 286 КАС України,  розглядалася з 20.11.2019р. по 04.02.2020р. 
Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, судом не були з`ясовані всі обставини справи, колегія суддів вважає необхідним рішення суду скасувати.
З наданого відповідачем доказу:
- диску з відеозаписами (файли 20191023160708000413, 201910231607050000414, 20191023160924000415) з нагрудної боді-камер відповідача, як працівника поліції, яка використовується ним під час несення патрульної служби, вбачається, що позивач 23.10.2019р. керував транспортним засобом держномер НОМЕР_1 переобладнаним з порушенням відповідних  правил, транспортний засіб було обладнано 30 місцями для сидіння з водієм,  а відповідно о реєстраційної картки цього транспортного засобу він повинен був бути обладнаним 29 місцями разом з водієм /а.с. 27/.
Зазначені обставини експлуатації переобладнаного транспортного засобу підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами, а тому відповідач 23.10.2019р. прийняв законну та обґрунтовану постанову серії АР №896911 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.121 КУпАП.
Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, тому    з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постанови відповідача про адміністративне правопорушення відсутні, а тому позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись    ст. 310, 315, 317, 321, 322    КАС України, суд,    -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  старшого інспектора відділення безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривому  Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пасічного Юрія Петровича   -  задовольнити.
Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 04.02.2020р.  у справі №388/1512/19) - скасувати.
ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
Повний текст виготовлено - 31.03.2020р.       
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко