ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/10928/18                                            Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Васильченко І.П.,                                                                                                                                                        Суддя-доповідач Кобаль М.І.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                               Кобаля М.І.,
суддів                                        Степанюка А.Г., Файдюка В.В.
при секретарі                               Горяіновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Відповідач, Фонд) у якому просила визнати неправомірною бездіяльність відповідача в частині невиплати гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача в ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» та зобов`язати відповідача здійснити виплату (відшкодувати кошти) за вкладом позивача в ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останнє просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
27.04.2020 року на адресу суду від Фонду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції, дослідивши зазначене клопотання дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, оскільки участь сторін не є обов`язковою, а матеріали справи містять належні докази для розгляду справи по суті. 
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного. 
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України,  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2015 року № 826/5393/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015 року, зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний акціонерний банк» Український фінансовий світ» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
28.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Фонду із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача в ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ».
Листом від 04.01.2018 року № 34-036-184/18 Фонд повідомив позивача, що у зв`язку з досудовим розслідування у кримінальному провадженні № 12014100040017478 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, виплата коштів можлива лише після прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні. 
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, дійшов висновку, що позивача було включено до Загального реєстру, однак, сума гарантованого відшкодування не виплачена, а підстави вказані відповідачем для невиплати відповідної суми визнано судом протиправними, та разом з цим інших підстав для невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за його вкладом у Банку судом не встановлено.
Так, суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів накладення арешту на кошти, розміщені на рахунках у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», зокрема ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
Колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі - Закон № 4452-VI), який визначає правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків (усі правові положення в редакції чинній на момент їх застосування).
Статтею 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. У своїй діяльності Фонд керується Конституцією України та законодавством України.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.
Відповідно до частини 1 статті 1 та частини 3 статті 12 Закону № 4452-VI, виконавча дирекція Фонду здійснює управління поточною діяльністю Фонду; виконавча дирекція Фонду має такі повноваження у сфері забезпечення відшкодування коштів за вкладами:
1) визначає порядок ведення реєстру учасників Фонду;
2) визначає порядок відшкодування Фондом коштів за вкладами відповідно до розділу V цього Закону;
3) визначає порядок ведення банками бази даних про вкладників та ведення Фондом відповідної узагальненої бази даних;
4) приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;
5) затверджує порядок визначення банків-агентів та визначає на підставі цього порядку банків-агентів;
6) приймає рішення про оплату Фондом витрат, пов`язаних із процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду;
7) встановлює вимоги до змісту договорів банківського вкладу, договорів банківського рахунка з питань, що стосуються функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб.
Правовими положеннями ч. 1 ст. 20 Закону № 4452-VI, Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.
Частиною 2 ст. 20 Закону № 4452-VI регламентовано, що кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для:
1) виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам коштів за вкладами відповідно до цього Закону;
2) покриття витрат, пов`язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень, зокрема, пов`язаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, у межах кошторису витрат Фонду, затвердженого адміністративною радою Фонду, у тому числі витрат Фонду, передбачених частиною восьмою статті 39 цього Закону;
2-1) погашення облігацій і виплата доходів за ними (сплата векселів), враховуючи витрати, пов`язані з їх розміщенням (видачею);
2-2) покриття витрат, пов`язаних із залученими Фондом кредитами;
3) забезпечення поточної діяльності Фонду, утримання його апарату, розвитку його матеріально-технічної бази в межах кошторису витрат, затвердженого адміністративною радою Фонду;
4) надання фінансової підтримки приймаючому або перехідному банку;
7) надання цільової позики банку для оплати витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності банку, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 36, пунктами 7 і 8 частини другої статті 37 та частиною четвертою статті 47 цього Закону;
8) формування статутного капіталу перехідного банку, спеціалізованої установи;
10) повернення гарантійних внесків, перерахованих учасниками відкритого конкурсу у випадках, передбачених цим Законом.
Частинами 1 та 2 статті 26 Закону № 4452-VI, визначено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ст. 28 Закону № 4452-VI, Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.
При цьому, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.
Так, ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти:
1) передані банку в довірче управління;
2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;
3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника;
4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених    частиною другою    статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);
5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених    частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - один рік до дня прийняття такого рішення);
6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;
7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку;
8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань;
9) за вкладами у філіях іноземних банків;
10) за вкладами у банківських металах;
11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» подано до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» та включено останню до Загального реєстру вкладників.
Постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві Прокопенко Д.О. про визнання речовим доказом від 12.12.2017 року, грошові кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до сум, які перебували на рахунках осіб у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», зокрема ОСОБА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 12014100040017478 від 16.12.2014 року.
Суд першої інстанції, дослідивши надану відповідачем інформацію, в частині кримінального провадження, зазначив, що доказів накладення арешту на кошти, розміщені на рахунках у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», зокрема ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що посилання відповідача на наявність постанови слідчого про визнання об`єктів речовими доказами в якості підстави для відмови позивачу у виплаті гарантованої суми є протиправною, з огляду те, що нормами чинного законодавства відповідна підстава для відмови у виплаті гарантованої вкладнику суми - не передбачена, а відтак існує протиправна бездіяльність Фонду в частині невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування за вкладом позивача в ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» та задоволенні позовних вимог, проте лише в частині. 
Так, в апеляційній скарзі Фондом наголошено, що у нього відсутні правові підстави для виплати ОСОБА_1 грошових коштів, з огляду  на наступне.
Як вже зазначалося, постановою слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві Прокопенка Д.О. про визнання речовим доказом від 12.12.2017 року, грошових кошти у розмірі гарантованих сум відшкодування фізичним особам за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до сум, які перебували на рахунках осіб у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», зокрема ОСОБА_1 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 12014100040017478 від 16.12.2014 року.
Листом № 446 від 16.05.2019 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ» подано зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів у ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ».
Відповідно до наданих змін відбулося зменшення переліку на 744 особи, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 03.05.2019 року в справі № 757/21167/19-к у кримінальному провадженні № НОМЕР_1 , якою було накладено арешт на грошові кошти та рахунки фізичних осіб вкладників ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», у тому числі і на грошові кошти та рахунок ОСОБА_1 .
Правовими положеннями п. 11 ч. 4 статті 26 Закону № 4452-VI, визначено, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1194 від 16.05.2019 року було затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Отже, 24.10.2019 року, тобто станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення по суті в даній справі, дані про ОСОБА_1 вже були відсутні у Загальному реєстрі вкладників ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про відсутність у останнього законних підстав для виплати ОСОБА_1 грошових коштів, а тому в цій частині позовних вимог має бути відмовлено.
Між тим, колегія суддів апеляційної інстанції дослідивши матеріали справи доходить висновку, що бездіяльність Фонду мала місце в період з 23.07.2015 року, тобто з дати набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду від 26.05.2015 року в справі № 826/5393/15, по 15.05.2019 року, тобто до моменту прийняття Фондом рішення № 1194 від 16.05.2019 про затвердження змін та доповнень до Загального реєстру вкладників ПАТ «Комерційний банк» Українській фінансовий світ».
Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що в даному випадку позовні вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині визнання протиправною бездіяльності Фонду в частині невиплати гарантованої суми відшкодування за вкладом ОСОБА_1 в ПАТ «Комерційний банк «Українській фінансовий світ» з 23.07.2015 року по 15.05.2019 року.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. 
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою частково задовольнити адміністративний позов.
Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -      
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2019 року - скасувати. 
Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язати вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в частині невиплати гарантованої суми відшкодування за вкладом ОСОБА_1 в Публічному акціонерному банку «Комерційний банк «Українській фінансовий світ» починаючи з 23.07.2015 року по 15.05.2019 року.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          А.Г. Степанюк

                                                                                                    В.В. Файдюк

Повний текст виготовлено 05.05.2020 року